РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
09 лютого 2026 р.  Справа № 120/17431/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйового Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника міського голови Вінницької міської ради Фурмана Романа Сергійовича, міського голови Вінницької міської ради Моргунова Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до заступника міського голови Вінницького міської ради Фурмана Романа Сергійовича (далі - заступник голови Вінницької міськради Фурман Р.С., відповідач 1) , міського голови Вінницького міської ради Моргунова Сергія Анатолійовича (далі- міський голова Вінницької міськради Моргунов С.А., відповідач 2 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність міського голови Вінницького міської ради Моргунова Сергія Анатолійовича щодо не розгляду скарги від 11.11.2025 р.;
- визнати протиправними дії заступника міського голови Вінницького міської ради Фурмана Романа в частині розгляду скарги відносно самого себе;
- визнати протиправними дії заступника міського голови Вінницького міської ради Фурмана Романа в частині направлення розгляду скарги, поза строками передбаченим законодавством;
- зобов`язати міського голову розглянути скаргу від 11.11.2025 р. з дотриманням вимог ст.18-19 ЗУ №393/96 та забезпечити участь при розгляді скарги.
В обґрунтування вимог позивач вказує, що його скарга не розглянута міським головою. 
Також зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства скарга розглянута поза межами місячного строку і заступником міського голови відносно самого себе.
Ухвалою від 01.01.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
16.01.2026 р. представником міського голови подано відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що скарга позивача була розглянута і надано відповідь . Окрім того, позивача листом повідомлено про можливість його участі при розгляді скарги, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Окремо зазначив й про розгляд попереднього звернення позивача , яке надійшло у вересні 2025 р. 
23.01.2026 р. до суду надійшли письмові пояснення заступника міського голови, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на ті самі доводи та правові підстави, що були викладені у відзиві міського голови на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.
11.11.2025 р. ОСОБА_1 направлено електронне звернення адресоване ОСОБА_2 (зареєстровано за вх. №K/01/72527), в якому заявник вказав, що розгляд скарги не проводився за участі підписанта листа та не розглянуто питання притягнення до відповідальності винних посадових осіб комунального підприємства ВІЦ. Також просив надати вказівки Р.Фурману з метою недопущення в подальшому таких фактів і просив розглянути скаргу за його дистанційної участі.
За наслідком розгляду поданого звернення виконавчий комітет Вінницької міської ради листом від 15.12.2025 р. повідомив, що листом від 27.11.2025 р. ОСОБА_1 запрошено на розгляд скарги на 02.02.2025 р. Окрім того вказано на те, що працівники КП “Вінницькй інформаційний центр”-, діяли в межах повноважень.
Не погоджуючись із такою позицією позивач звернувся до суду із цим позовом.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР).
Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).
За змістом частин 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду.
За приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Відповідно до статті 7 Закону № 393/96-ВР забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2020 року у справі № 813/4351/16 зазначив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (з урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).
Системний аналіз зазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що орган, до якого направлена заява чи скарга громадянина, зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви. При цьому забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Надаючи оцінку вимогам заявленим до міського голови , суд виходить з наступного.
Так, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань.
Суд зауважує , що скаргу направлено та адресовано міському голові ОСОБА_2 , в якій позивач просив надати вказівки ОСОБА_3 з метою недопущення в подальшому порушень і розглянути скаргу за його дистанційної участі.
Однак, скарга не розглянута міським головою, тобто посадовою особою, якій безпосередньо адресована. Більш того, скарга позивача розглянута посадовою особою, до якої не звернута, що є протиправним, адже вона має бути розглянута саме органом /посадовою особою, якій адресована.
У разі , якщо у міського голови відсутні повноваження на розгляд скарги відносно ОСОБА_4 , то стаття 7 Закону № 393/96-ВР визначає, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Позивачу не було повідомлено, що розгляд скарги відносно ОСОБА_4 не відноситься до повноважень міського голови.
Відтак, суд погоджується із тим, що міським головою допущено протиправну бездіяльність щодо не розглянуду ним скарги від 11.11.2025 р. та, як наслідок , суд доходить висновку, що достатнім способом захисту буде зобов`язати розглянути скаргу позивача від 11.11.2025 р.
Оцінюючи вимоги заявлені до заступника міського голови, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 7 Закону № 393/96-ВР забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Однак всупереч даної норми відповідач 1 розглянув скаргу подану на нього ж, що суперечить вимогам статті 7 Закону України “Про звернення громадян”, відтак, такі дії є протиправними. 
При цьому, суд не вважає за необхідне визнавати протиправними дії відповідача 1, що полягають у порушенні строків надання інформації на запит, оскільки такі вимоги не є спрямованими на захист конкретних порушених прав, свобод чи інтересів позивача як то визначено статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
В контексті наведеного суд враховує висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 25 листопада 2021 року у справі № 580/3199/19.
Так, суд касаційної інстанції зауважив, що при вирішенні кожної справи слід першочергово надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу. Така оцінка здійснюється на підставі аналізу як доводів позивача про наявність у нього порушеного права, які дають підстави ініціювати позов, так і встановлених судом в ході судового розгляду фактичних обставин справи, що дають підстави для висновку про наявність порушеного права.
Ініціюючи позов, особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність дійсно протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин повинен здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій чи бездіяльності. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, передбаченими зокрема статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Отже, суд, вирішуючи публічно-правовий спір, забезпечує ефективний захист прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду.
У справі, що розглядається, захист порушеного права позивача насамперед спрямований на розгляд скарги від 11.11.2025 р. 
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Разом з тим, позивач згідно ухвали суду від 01.01.2026 р. звільнений від сплати судового збору, а отже такий не підлягає відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність міського голови Вінницької міської ради Моргунова Сергія Анатолійовича щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.11.2025 р.
Зобов`язати міського голову Вінницької міської ради Моргунова Сергія Анатолійовича розглянути скаргу ОСОБА_1 від 11.11.2025 р.
Визнати протиправними дії заступника міського голови Вінницького міської ради Фурмана Романа Сергійовича щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.11.2025 р.
В іншій частині вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )
Відповідач 1: заступник міського голови Вінницького міської ради Фурман Роман Сергійович (вул. Соборна, 59, м. Вінниця).
Відповідач 2: міський голова Вінницької міської ради Моргунов Сергій Анатолійович (вул. Соборна, 59, м. Вінниця).

Повний текст рішення сформовано 9.02.26р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна