Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1894/25
Провадження № 2/542/22/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (надалі також – позивач, ТОВ «Фінпром Маркет») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до  ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту № 8946739 в розмірі 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за відсотками та 9750 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 50).
Своєю ухвалою від 08 грудня 2025 року суд витребував у АТ КБ «Приват Банк» - інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 та виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк», ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , за період з 28.04.2025 до 01.05.2025. (а.с. 71-72).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 30 грудня 2025 року (а.с. 83-85).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Фінпром Маркет» посилалось на те, що 28 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі також – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8946739.
Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000 грн 00 коп., строком на 360 днів, із 28 квітня 2025 року по 22 квітня 2026 року, з (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, розмір комісії за надання кредиту - 17,25% від суми наданого кредиту, що складає 862 грн 50 коп.
Крім цього, договором передбачено, що у разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».
Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується електронною платіжною інструкцією та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», відповідно до яких на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , було перераховано кредитні кошти в сумі 5000 грн 00 коп., що є доказом видачі кредитних коштів.
У свою чергу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками.
У зв`язку з цим, заборгованість відповідача за договором кредиту склала 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами та 9750 грн 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
В подальшому, 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і за договором кредиту № 8946739 від 28 квітня 2025 року.
Отже, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 8946739 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі 19072 грн 50 коп.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості та судові витрати.
10 листопада 2025 року від відповідача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 51-52), за змістом якого ОСОБА_1 просив врахувати часткове виконання ним зобов`язання за кредитом в сумі близько 2500 гривень, визнати нараховані проценти та пеню завищеними і такими, що підлягають зменшенню відповідно до статті 551 ЦК України та відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінпром Маркет» у частині стягнення процентів, пені та витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування відповідач зазначив, що не заперечує факту укладення договору між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», однак вважає розмір вимог позивача значно завищеним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Вказав на надмірність нарахованих процентів та пені.
Заначив про часткове погашення боргу та що фактичний залишок заборгованості є значно меншим ніж заявлений позивачем.
Також, просив суд врахувати, що судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які просить стягнути позивач, не підтверджені належними доказами, зокрема, договорами, актами виконаних робіт, платіжними документами.
14 листопада 2025 року від представника позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 55), у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» у повному обсязі, з огляду на таке.
Відповідно до умов договору про надання коштів у кредит № 8946739 від 28 квітня 2025 року встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5000 грн 00 коп., строком на 360 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредит, комісія за надання кредиту - 17,25% від суми наданого кредиту, що складає 862 грн 50 коп.
Вказано, що пунктом 2.8. договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором.
Відповідач ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості кредиту, з урахуванням процентної ставки п.п. 10.1.9. договору.
Вказано, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Акцентовано увагу на тому, що відповідач доказів на підтвердження або спростування позовних вимог не надавав, зокрема, контррозрахунку, а тому відзив, на думку представника позивача, ґрунтується на припущеннях.
У подальшому, 17 листопада 2025 року від ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с. 60), за змістом якої позивач просив зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними, зокрема: стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 8946739 в розмірі 9322 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп.
06 січня 2026 року від представника позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд цивільної справи № 542/1894/25 за відсутності представника позивача, в якій він крім цього зазначив, що з відповіді наданої АТ КБ «Приват Банк», разом із банківською випискою, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_2 належить відповідачу та, що 28 квітня 2025 року на цю банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 5000 грн 00 коп., що підтверджує дійсність/реальність доказів наданих позивачем на підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача, а саме: електронна платіжна інструкція № a0b6fa79-b78e-48e6-9057-21c6649923bb від 28.04.2025, що видана ТОВ «Фінекспрес», довідка № КД-000060821 від 14.10.2025, що видана платіжною системою ТОВ «Фінекспрес», лист № 16/10/25-15934 від 16.10.2025 виданий ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(а.с. 88).
Також 06 січня 2026 року від відповідача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення (а.с. 92), у яких ОСОБА_1 просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного та співмірного рівня або відмовити у їх стягненні.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 79), у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3-зі звороту).
Крім того, у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 14 листопада 2025 року (а.с. 57-зі звороту), у заяві від 16 грудня 2025 року (а.с. 75) та у заяві від 06 січня 2026 року (а.с. 88) позивач просив справу розглядати за відсутності його представника.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи без його участі від ОСОБА_1 до суду не надходило. 
Поряд із цим, відповідач скористався своїм правом та подав до суду відзив на позовну заяву.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 14 січня 2026 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача повернулась до суду із зазначенням причини невручення – «адресат відсутній за вказаною адресою» від 17 грудня 2025 року (а.с. 80-82).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 28 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8946739 (надалі також – договір) (а.с. 12 – зі звороту-19).
Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плану (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Пунктом 2.2. договору визначені параметри та умови кредиту, зокрема: сума кредиту 5000.00 грн; строк кредитування/строк договору 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу 2287.50 грн; період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів; дата сплати першого обов`язкового платежу 27.05.2025; тип кредиту – невідновлювальна кредитна лінія; комісія за надання кредиту - 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862.50 грн); дата надання кредиту 28.04.2025; дата повернення кредиту 22.04.2026; процентна ставка/день (фіксована) - 0,95%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 22962.50 грн; неустойка - 250.00 грн/день.
Відповідно до пункту 2.3. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194.73%; денна процентна ставка – 0.998% в день.
Згідно з пунктом 2.5. договору максимальний кредитний ліміт, доступний для позичальника, відповідно до умов цього договору становить 5000.00 грн.
Відповідно до пункту 2.8. договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором.
Згідно з пунктом 5.5. договору він укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанним ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки.
Пунктом 6.13. договору передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу / мінімального обов`язкового платежу (що включає в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості.
Відповідно до пункту 9.6. договору визначено, якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж/мінімальний обов`язковий платіж (платежі) за договором нараховується неустойка у розмірі визначеному п. 2.2. договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не у повному обсязі першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (платежу) та неустойки.
Договір кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 рокумістить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені ОСОБА_1 (а.с. 19-зі звороту).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору № 8946739 використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на електронну пошту, зазначену у договорі (а.с. 20).
Відповідно до копії платіжної інструкції a0b6fa79-b78e-48e6-9057-21c6649923bb від 28.04.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило перерахування грошових коштів в розмірі 5000 грн 00 коп. отримувачу ОСОБА_2 , платіжний інструмент - НОМЕР_2 (а.с. 7).
З інформації, що міститься у довідці ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. № КД-000060821 від 14.10.2025 вбачається, що ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 28.04.2025; номер платежу a0b6fa79-b78e-48e6-9057-21c6649923bb; сума 5000.00 грн.; отримувач ОСОБА_3 на карту № НОМЕР_2 . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 21).
Крім цього, згідно з інформацієювих. 16/10/25-15934 від 16.10.2025, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджено видачу на банківську карту ОСОБА_1 онлайн-позики за номером платежу a0b6fa79-b78e-48e6-9057-21c6649923bb (а.с. 20-зі звороту).
Відповідно до даних, отриманих за допомогою сервісу визначення банку за номером картки, а саме: за першими шістьома цифрами номера банківської картки (BIN) встановлено що банківська карта видана емітентом/банком «JSC CB PRIVATBANK» - АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 12).
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками.
З розрахунку заборгованості за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено, що за період із 28 квітня 2025 року по 16 жовтня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 8946739 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі склав 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 4322 грн 50 коп. – заборгованість за відсотками та 9750 грн 00 коп. – неустойка. Також із наданого розрахунку вбачається, що відповідачем 28 травня 2025 року було здійснено оплату по кредиту в сумі 2537 грн 50 коп. (а.с. 9-зі звороту-11).
16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого , ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників (а.с. 22-зі звороту-26).
Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору прави вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за тілом, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами за користування та 9750 грн 00 коп. – неустойка (а.с. 27-28).
Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів 579939279.1 від 20.10.2025 ТОВ «Фінпром Маркет» здійснило оплату за договором факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року, згідно з реєстром прав вимоги № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року (а.с. 28-зі звороту).
Згідно з інформацією АТ КБ «Приват Банк», наданої на виконання ухвали суду від 08 грудня 2025 року, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
Відповідно до виписки по карті № НОМЕР_3 , на рахунок ОСОБА_1 , надійшли кошти в сумі 5000 грн 00 коп. 28 квітня 2025 року (а.с. 84-85).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року за період із 15.10.2025 по 24.10.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі складає 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 4322 грн 50 коп. – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та 9750 грн 00 коп. – заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею (а.с. 6).
З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2025 року відповідачем було здійснено платіж за кредитом на суму 2537 грн 50 коп. (а.с. 53).
Крім цього, суд зазначає, що позивач 17 листопада 2025 року зменшив позовні вимоги, а саме: просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 8946739 в розмірі 9322 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. (а.с. 60).
Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 року, виконав у повному обсязі.
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основною сумою боргу та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 року, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 9322 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості та судові витрати, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн 00 коп. строком на 360 днів, із 28 квітня 2025 року по 22 квітня 2026 року із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією за надання кредиту – 17,25% (862 грн 50 коп.). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту передбачено нарахування неустойки в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування.
Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. № КД-000060821 від 14.10.2025 про перерахування суми кредиту, грошові кошти в сумі 5000 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 21).
Відомості про отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 08 грудня 2025 року (а.с. 83-85).
Отже, суд зазначає, що позивачем належними чином доведений факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5000 грн 00 коп.
Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Крім того, відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 51-52) не заперечував факту укладення договору між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», лише вважав, що розмір вимог позивача є значно завищеним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також просив врахувати часткове виконання ним зобов`язання за кредитом, визнати нараховані проценти та пеню завищеними і такими, що підлягають зменшенню відповідно до статті 551 ЦК України та відмовити в задоволенні позову ТОВ «Фінпром Маркет» у частині стягнення процентів, пені.
З розрахунку заборгованості за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено, що за період із 28 квітня 2025 року по 16 жовтня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 8946739 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі склав 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 4322 грн 50 коп. – заборгованість за відсотками та 9750 грн 00 коп. – неустойка. Також із наданого розрахунку вбачається, що відповідачем 28 травня 2025 року було здійснено оплату по кредиту в сумі 2537 грн 50 коп. (а.с. 9-зі звороту-11).
Таким чином, добровільна сплата відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту в сумі 2537 грн 50 коп., врахована позивачем при визначенні суми заявленої до стягнення заборгованості.
ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року набуло статус нового кредитора за кредитним договором № 8946739 від 28 квітня 2025 року, та отримало право вимоги щодо ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним договором.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – сума заборгованості за тілом, 4322 грн 50 коп. – сума заборгованості за процентами за користування та 9750 грн 00 коп. – неустойка (а.с. 27-28).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року за період із 15.10.2025 по 24.10.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 8946739 від 28 квітня 2025 року у загальному розмірі складає 19072 грн 50 коп., із яких: 5000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 4322 грн 50 коп. – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та 9750 грн 00 коп. – заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею (а.с. 6).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом – не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», яке набуло право вимоги за відповідним договором позики на підставі договору факторингу від 16 жовтня 2025 року.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, зважаючи на заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 року, що складається заборгованості за основною сумою боргу - 5000 грн 00 коп. та заборгованості за процентами - 4322 грн 50 коп.
Суд акцентує увагу на тому, що заявлені позивачем до стягнення проценти є такими, що нараховані відповідно до вимог кредитного договору, та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а отже не є завищеними та неспівмірними.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 рокуу загальному розмірі 9322 грн 50 коп.
Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявив, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надав.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 5).
Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі ОСОБА_1 у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Фінпром Маркет».
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп.
Поряд з цим, у додаткових поясненнях, наданих до суду, відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного та співмірного рівня або відмовити у їх стягненні.
Надаючи оцінку клопотанню відповідача, суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 4500 грн 00 коп., що підтверджується договором № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року (а.с. 29-31), витягом із Акту № 5-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року від 21 жовтня 2025 року, що є додатком № 2 до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 із детальним описом робіт, виконаних адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с. 33), актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, що є додатком №1 до договору № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 (а.с. 33-зі звороту-35), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579939288.1 від 27 жовтня 2025 року про здійснення оплати акту № 5-ФП приймання наданої правничої допомоги від 21 жовтня 2025 року за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року (а.с. 35), копією ордеру про надання правничої допомоги серії АХ № 1287257 від 03 вересня 2025 року (а.с. 35-зі звороту), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а.с. 36).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, зважаючи на заяву відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених відповідачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 4500 грн, що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 2000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область) суму заборгованості за договором кредитної лінії (надійний) № 8946739 від 28 квітня 2025 рокуу загальному розмірі 9322 грн 50 коп. (дев`ять тисяч триста двадцять дві гривні п`ятдесят копійок), що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень) та суми заборгованості за процентами в розмірі 4322 грн 50 коп. (чотири тисячі триста двадцять дві гривні п`ятдесят копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область, 08205) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп. (дві тисячі гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва