Справа № 442/424/26
Провадження № 1-кп/442/155/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 12025141110001298 від 24.11.2025, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Дрогобицького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше судимого 31.05.2013 Жовківським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 05.08.2014 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 23.01.2019 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 11.11.2021 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 29.11.2023 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, який змінено ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.02.2024, яку змінено постановою Верховного Суду від 04.11.2024, та вважати засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, – 
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник – ОСОБА_5 ,
потерпілий – ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 29.11.2023 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.02.2024 змінено в частині призначення покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 75 КК України, якою звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 2 (два) роки, яку постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.11.2024 зміненого та засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, відносно якого до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 31.07.2025 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025141110000838 від 25.06.2025 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочин проти власності в умовах воєнного стану.
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 „Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 „Про затвердження Указу Президента України „Про введення воєнного стану в Україні”, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України № 4643-IX від 21.10.2025 „Про затвердження Указу Президента України „Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, термін дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.
ОСОБА_3 23.11.2025 о 15 год. 04 хв., перебуваючи на першому поверсі приміщення ТзОВ „АТБ-маркет”, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 18-Б, підійшов до павільйона з продажу годинників, який належить фізичній особі – підприємцю ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив повторно, умисно, в умовах воєнного стану, таємно проникнути у торговельний об?єкт з метою викрадення майна потерпілого.
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого мана, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті сторонніми особами, підійшов до скляної вітрини з продажу годинників, де рукою натиснув на частину скла, яка тріснула та відтягнув його, звідки таємно викрав наручний годинник марки „Pierre Ricaud” сірого кольору з золотистим відтінком та чорним ремінцем, сховавши його у кишеню куртки зліва, покинув приміщення ТзОВ „АТБ-маркет” та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. заподіявши фізичній особі – підприємцю ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4 510 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, що все як зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. Вказав, що щиро кається, він має тяжкі хвороби та маму на утриманні, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що все як зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 2207 від 23.12.2025 на даний час та в період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 тяжким психічним розладом не страждав, виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів з синдромом залежності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину, які не є тяжкими, обвинувачений добровільно повернув викрадене майно.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З огляду на вчинення ОСОБА_3 , даного кримінального правопорушення в період відбування покарання, визначеного йому вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2023, який змінено ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.02.2024 та постановою Верховного Суду від 04.11.2024, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, але до повного його відбуття, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.11.2025 – скасувати. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат у розмірі 3 656 грн 60 к. за проведення Львівським НДЕКЦ при МВС України експертизи № СЕ-19/114-25/30211-Д, то вони у відповідності до ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого  ОСОБА_3 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд –
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2023, який змінено ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.02.2024 та постановою Верховного Суду від 04.11.2024, та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за проведення Львівським НДЕКЦ при МВС України експертизи № СЕ-19/114-25/30211-Д.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.11.2025 на речовий доказ: наручний годинник марки Pierre Ricaud сірого кольору з золотим обідком та чорним ремінцем, до якого прикріплена бірка на якій наявні написи Pierre Ricaud, Р97212.1263QF та штрих-код 5907798229222, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому фізичній особі – підприємцю ОСОБА_6 .
Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписами обставин вчинення крадіжки 23.11.2025, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, який залишився у прокурора, – залишити при цих матеріалах.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1