ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року 
м. Київ

справа № 640/26347/20
адміністративне провадження № К/990/32464/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 (головуючий суддя Ключкович В.Ю., судді: Беспалов О.О., Грибан І.О.) у справі № 640/26347/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
визнати неправомірним рішення Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, що міститься у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 15.01.2020 № 4, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;
зобов`язати Міністерство оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум, призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі, що становить різницю між сумою раніше здійсненої виплати (400 000,00 грн) та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, тобто, у розмірі 230 600,00 грн (двісті тридцять тисяч шістсот грн).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 15.01.2020 № 4.
Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 недоплаченої одноразової грошової допомоги з урахуванням права на отримання одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня року, в якому встановлено інвалідність.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі № 640/26347/20 передано на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу адвоката Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.
31.07.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Косюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 про повернення апеляційної скарги, адміністративну справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Ухвалою Верховного Суду від 12.08.2025 відкрито касаційне провадження на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025.
Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд апеляційної інстанції зазначив, що адвокатом Косюк І.В. до апеляційної скарги долучено ордер на надання правничої допомоги. Проте, на підтвердження повноважень представника скаржника та підписанта апеляційної скарги доданий ордер, оформлений неналежним чином, а саме ордер від 13.06.2025 серії АІ № 1912898 містить посилання на можливість надання адвокатом правової допомоги скаржнику в Третьому апеляційному адміністративному суді, а не у Шостому апеляційному адміністративному суді. 
Таким чином, наявний в матеріалах справи ордер не може бути прийнятий судом як доказ, що посвідчує повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, бути представником позивача у даній справі в Шостому апеляційному адміністративному суді.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
В обґрунтування вимог касаційної скарги представник позивача зазначає, що Шостим апеляційним адміністративним судом не було прийнято справу                   №  640/26347/20 до свого провадження як того вимагає частина друга статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), чим неправомірно обмежено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.
Не застосовано судом апеляційної інстанції й аналогії закону, що регулює подібні правовідносини, а саме: якщо до апеляційної скарги не додано документ, який посвідчує повноваження адвоката, то така апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, чим було створено перешкоду для подальшого розгляду цієї справи.
І, насамкінець, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження шляхом повернення апеляційної скарги без розгляду, позбавив можливості позивача на повторне звернення до суду за захистом своїх прав з урахуванням встановлених законодавством строків, чим порушив принцип рівності та змагальності сторін.
Міністерством оборони України подано відзив на касаційну скаргу, мотивований тим, що до апеляційної скарги заявником не додано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату щодо його представництва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, адже наявний у матеріалах справи ордер, що посвідчує повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, містить посилання на можливість надання адвокатом правової допомоги скаржнику в Третьому апеляційному адміністративному суді, а не в Шостому апеляційному адміністративному суді.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою-другою статті 341 КАС України, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам скаржника, Верховний Суд виходить з такого.
Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції від 30.06.2025 про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд апеляційної інстанції власне і виходив з того, що адвокатом Косюк І.В. на підтвердження повноважень представника скаржника та підписанта апеляційної скарги до апеляційної скарги долучено ордер на надання правничої допомоги оформлений неналежним чином, а саме ордер від 13.06.2025 серії АІ № 1912898 містить посилання на можливість надання адвокатом правової допомоги скаржнику в Третьому апеляційному адміністративному суді, а не у Шостому апеляційному адміністративному суді.
Отже, ключовим питанням під час касаційного перегляду є питання формальної відповідності апеляційної скарги вимогам процесуального закону та наявності у представника позивача повноважень скаржника та підписанта апеляційної скарги. 
Колегія суддів враховує, що за змістом частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно із частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. 
За змістом підпункту 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер містить наступні реквізити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.
Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону № 5076-VI (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).  
Водночас згідно з пунктом 11 указаного Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 підкреслено, що в ордері про надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.
Статтею 296 КАС України, в свою чергу, встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, найменування суду апеляційної інстанції, до якого подається скарга, а також перелік матеріалів, що додаються. 
Як наслідок, в ордері в графі «назва органу, у якому надається правнича допомога» також зазначається найменування того суду апеляційної інстанції, до якого подається апеляційна скарга.
Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження перевіряє відповідність поданої заявником апеляційної скарги на предмет дотримання вимог, встановлених статтею 296      КАС України.
Своєю чергою згідно з частиною четвертою статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, зокрема, апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
Отже, при вирішені питання щодо повернення апеляційної скарги норми статей 296 та 298 КАС України застосовуються у взаємозв`язку. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до апеляційної скарги, яка була подана представником позивача - адвокатом Косюк І.В. до Третього апеляційного адміністративного суду було додано ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1912898 від 13.06.2025, в якому в графі «назва органу, у якому надається правнича допомога» зазначено «Третій апеляційний адміністративний суд».
При вирішенні питання щодо співвідношення форми апеляційної скарги та її змісту крізь призму підтвердження права на апеляційне оскарження колегія суддів враховує таке. 
Згідно із пунктом 8 частини 1 статті  129 Конституції України основними засадами судочинства зокрема є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Також пункт 6 частини 3 статті 2 КАС України до основних засад судочинства відносить  забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Зміст ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 1912898 від 13.06.2025 беззаперечно свідчить про наявність права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у справі № 640/26347/20. 
Статтею 292 КАС України визначено, що судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.
Отже, за загальним правилом рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду оскаржуються до Третього апеляційного адміністративного суду. 
Проте, 13.12.2022 був прийнятий Закон України № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX). 
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX передбачено, що справи не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. 
На виконання цієї норми справа № 640/26347/20 була передана та розглянута саме Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції. 
Водночас згідно із абзацом 6 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.
Отже, спеціальним законом визначений повноважний суд, який здійснює апеляційний перегляд справ Окружного адміністративного суду міста Києва, переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України. 
За такого правового регулювання на  виконання зазначених норм Закону № 2825-IX із покликанням на пункт 2 частини першої статті 29 КАС України Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.06.2025 передав справу              № 640/26347/20 на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
За приписами статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.
У рішенні у справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 (заява № 23805/94, пункт 36) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
ЄСПЛ у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження (рішення у справі «Волчлі проти Франції» від 26.07.2007, заява № 35787/03, пункт 29). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 3256-57). Водночас ЄСПЛ розмежовує формалізм та надмірний формалізм, визнаючи формалізм явищем позитивним та необхідним, оскільки такий забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм, як зазначає ЄСПЛ, заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Своєю чергою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі   № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18) вказала, що положення Конвенції вимагають уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Отже, враховуючи наведене правове регулювання в частині конституційного права  на апеляційний перегляд рішення суду та зміст ордеру, який беззаперечно свідчить про таке волевиявлення позивача, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано надав перевагу формальному підходу, який перешкодив реалізації права на апеляційне оскарження. 
За такого правого регулювання та встановлених обставин, ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при постановлені ухвали суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі         №  640/26347/20 скасувати.
Справу № 640/26347/20 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                            С.М. Чиркін

                                                                                          Я.О. Берназюк

                                                                                          В.М. Кравчук