Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 р. Справа № 520/18321/25 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 205150017415 від 22,05.2025 Головного управління УПФУ в Закарпатській області;
- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та періоди роботи згідно довідки про заробітну плату №1 від 03.02.2025 р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2025 про призначення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення № 205150017415 від 22,05.2025 Головного управління УПФУ в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років (право по 31.12.2025 року).
Вік заявника 60 років 2 місяці 29 днів. Страховий стаж заявника становить 29 років 11 місяців 23 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу заявника не враховано період роботи згідно вкладишу до трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки документ оформлено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме відсутня дата народження, дата заповнення трудової книжки та підпис відповідальної особи. 
Крім цього, в матеріалах ЕПС наявний акт зустрічної перевірки № 2000-0903-1/1826 від 24.03.2025р., щодо перевірки довідки про заробітну плату №1 від 03.02.2025р., яка надана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Чапаева, однак взяти до уваги даний акт не можливо, оскільки в наданих для перевірки книгах колгоспу імені Чапаева, КСП імені Чапаева, в яких підшиті розрахунково — платіжні відомості про заробітній платі за 1994р. — 1999р. Наявні дані про нарахування заробітної плати на заявника прізвище якого вказано не повність, а саме « ОСОБА_1 », що унеможливлює ідентифікувати особу. Отже, спірним рішенням правомірно відмовлено у призначенні пенсії.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Як свідчать матеріали справи, 23.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення”.
Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Вищевказану заяву про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №205150017415 від 22.05.2025 "Про відмову в призначенні пенсії" позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж (а.с. 8).
В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу заявника не враховано період роботи згідно вкладишу до трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки документ оформлено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок..., а саме відсутня дата народження, дата заповнення трудової книжки та підпис відповідальної особи. Крім цього, в матеріалах ЕПС наявний акт зустрічної перевірки №2000-0903-1/1826 від 24.03.2025 р. щодо перевірки довідки про заробітну плату № 1 від 03.02.2025р., яка надана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Чапаева, однак взяти до уваги даний акт неможливо, оскільки в наданих для перевірки книгах колгоспу імені Чапаева, КСП імені Чапаева, в яких підшиті розрахунково — платіжні відомості про заробітній платі за 1994р. — 1999р., наявні дані про нарахування заробітної плати на заявника прізвище якого вказано не повністю, а саме « ОСОБА_1 », що унеможливлює ідентифікувати особу.
Не погоджуючись з рішеннями про відмову у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, позивач звернувся до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 оформлено трудову книжку (вкладиш) колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с. 9 - 15).
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначено, до страхового стажу заявника не враховано період роботи згідно вкладишу до трудової книжки ( НОМЕР_1 ) - документ оформлено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок..., а саме відсутня дата народження, дата заповнення трудової книжки та підпис відповідальної особи. 
Суд не погоджується з такими пенсійного органу, з огляду на наступне.
Статтею 62 Закону № Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктами 2.1 та 2.2, 2.11 та 2.12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. 
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. 
Суд звертає увагу, що на титульній сторінці трудової книжки (вкладиш) колгоспника серії НОМЕР_1 міститься прізвище ім`я по батькові позивача, її підпис, а також проставлена печатка підприємства, яким заповнювалася трудова книжка.
Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи відповідач посилався на те, що вкладиш до трудової книжки ( НОМЕР_1 ) оформлено з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок..., а саме відсутня дата народження, дата заповнення трудової книжки та підпис відповідальної особи.
Суд не погоджується з такими твердженнями пенсійного органу, оскільки недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.
Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.
Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, а також від 17.01.2023 року у справі №392/1357/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.
Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо трудового стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії.
Проте, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача, зокрема, щодо відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків у спірні періоди роботи позивача.
При цьому, суд звертає увагу, що позивач не повинен нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за неточності в трудовій книжці, в тому числі, за незазначення в трудовій книжці записів щодо перейменування підприємств, оскільки остання заповнюється виключно роботодавцем, а не самим працівником.
Отже, пенсійним органом безпідставно та необґрунтовано відмовлено позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи згідно записів трудової книжки (вкладишу до трудової книжки) з таких підстав.
Сільськогосподарським ТОВ ім. Чапаєва видано довідку № 1 від 03.02.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії, в якій вказано суми заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в СТОВ ім. Чапаєва з червня 1994 року по листопад 1999 року. На всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок) (а.с. 18).
В оскаржувану рішенні пенсійним органом також зазначено, що в матеріалах ЕПС наявний акт зустрічної перевірки №2000-0903-1/1826 від 24.03.2025 р. щодо перевірки довідки про заробітну плату № 1 від 03.02.2025р., яка надана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Чапаева, однак взяти до уваги даний акт неможливо, оскільки в наданих для перевірки книгах колгоспу імені Чапаева, КСП імені Чапаева, в яких підшиті розрахунково — платіжні відомості про заробітній платі за 1994р. — 1999р., наявні дані про нарахування заробітної плати на заявника прізвище якого вказано не повністю, а саме « ОСОБА_1 », що унеможливлює ідентифікувати особу.
Суд не погоджується з таким твердженнями пенсійного органу, оскільки згідно висновків акту ГУ ПФУ в Харківській області від 24.03.2025, за результатами перевірки довідки про заробітну плату від 03.02.2025 №1 розбіжності з даними первинних документів не встановлені (а.с. 16 - 17).
Отже, пенсійним органом також протиправно не взято до уваги дані довідки СТОВ ім. Чапаєва № 1 від 03.02.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії.
Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи, що по суті заяву позивача про призначення пенсії пенсійним органом не було розглянуто, до уваги не взято записи трудової книжки (її вкладишу) та довідку СТОВ ім. Чапаєва № 1 від 03.02.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії, оцінки їх даним не надано, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №205150017415 від 22.05.2025 "Про відмову в призначенні пенсії" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 23.04.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення по суті розглянутих в заяві питань, з урахуванням висновків суду.
Зважаючи, що судом зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, в даному випадку, суд не надає оцінки записам трудової книжки (її вкладишу) та довідки СТОВ ім. Чапаєва № 1 від 03.02.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії, їх дослідженню зарахуванню періодів роботи до його страхового стажу, а також підрахунку страхового стажу.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки СТОВ ім. Чапаєва № 1 від 03.02.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень частини 8 статті 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №205150017415 від 22.05.2025 "Про відмову в призначенні пенсії".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення по суті розглянутих в заяві питань, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя Шевченко О.В.