ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7333/23  Номер провадження 22-ц/814/3516/25	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Лобов О. А.
судді: Дорош А.І., Триголов В. М.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 червня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 09:32:11 до 09:46:13; дата виготовлення повного тексту рішення – 16 червня 2025 року) у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України  звернулося до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 101 703,57 грн та судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на такі обставини і доводи.
09.06.2021 в м.Полтаві по вул.Великотирновській з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 », власником якого був ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2021 року віповідач притягнутий до адміністративної відповідальності.
На дату дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На виконання вимог закону за заявою потерпілої особи ОСОБА_2 МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 98 728 грн 13 коп., а також вартість додаткових витрат на збір документів та визначення розміру шкоди у сумі 2 975 грн 44 коп.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 червня 2025 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволені.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України на відшкодування завданих збитків 101 703,57 грн (сто одна тисяча сімсот три гривні п`ятдесят сім копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд допустив низку порушень вимог процесуального закону, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права у частині подання доказів у підтвердження своїх заперечень проти позову.
Наслідком порушень процесуального закону стала неправильна оцінка судом поданого позивачем доказу на підтвердження розміру завданих збитків, а саме звіту оцінювача ФОП ОСОБА_3 , який виконаний з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом МЮ України та ФДМ України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Суд проігнорував те, що визначена у звіті вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу є більшою ніж ринкова вартість пошкодженого автомобіля, відповідно у цьому спорі мали бути застосовані приписи ст.30 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 

У відзиві Моторне (транспортне) страхове бюро України, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Стосовно заявлених в апеляційній скарзі порушень вимог процесуального закону звертається увага на те, що провадження у справі відкрито 11 грудня 2023 року, представник відповідача у січні 2024 року ознайомився з матеріалами справи, приймав участь у судових засіданнях і об?єктивно не був позбавлений можливості подавати докази у підтвердження своїх заперечень проти позову. У тому числі відповідач не був позбавлений можливості заявити суду клопотання про призначення судової експертизи. 
Наголошується, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема п.5.2, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі необхідності, тобто повідомлення про проведення огляду не є обов?язковим.
Жоден нормативний акт, який регулює питання проведення оцінки колісних транспортних засобів не передбачає обов?язкового долучення фотографій пошкоджень автомобіля до висновку експерта.
Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування приписів ст. 30 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є обгрунтованими, оскільки у цій справі заявлена вимога страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Доводи апеляційної скарги про подання позову неуповноваженою особою спростовуються поданими у справу документами, зокрема довіреностями. Так як ця справа є малозначною, то участь адвоката не є обов?язковою. 

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом першої інстанції встановлено, що 09.06.2021 року в м.Полтаві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda prelude н/з НОМЕР_2 , на перехресті вулиці Великотирнівської із провулком Космічним перед поворотом ліворуч не надав перевагу транспортному засобу Volkswagen Golf н/з НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_2 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Як наслідок водій ОСОБА_2 для уникнення зіткнення прийняв вправо та здійснив наїзд на дерево. В результаті т/з Volkswagen Golf н/з НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м.Полтави від 11 жовтня 2021 року, яка набрала законної сили 22 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 10.1, 13.16 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.8).
На дату дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом був би автомобіль Honda prelude н/з НОМЕР_2 , що підтверджено даними Централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 29).
ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування завданої шкоди (а.с. 9-11).
Відповідно до довідки №1 від 12 листопада 2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, завданої власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Golf, днз НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 09 червня 2021 року підтверджена шкода по майну у сумі 98 728,13 грн (а.с.24).
Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 19.07.2021 року №210618-223854 вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки, склала 150 728 грн 13 коп. (а.с.13-22).
Згідно розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки Volkswagen Golf, днз НОМЕР_3 , розмір регламентної виплати становить 98 728,13 грн.
Відповідно до наказу МТСБУ від 16 листопада 2021 року №3.1/87-18 прийнято рішення виплатити потерпілій особі ОСОБА_2 98 728,13 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.23).
МТСБУ 18 листопада 2021 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 98 728,13 грн (а.с. 25).
Згідно платіжної інструкції №1106652 від 09 листопада 2021 року МТСБУ сплачено 1 450,00 грн на оплату послуг аварійного комісара (експерта) (а.с.27).
Згідно платіжної інструкції №1102628 від 16 серпня 2021 року МТСБУ сплачено 1 525,44 грн на оплату послуг по страховій справі МТСБУ №76689 (а.с.26).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що не підлягає доказуванню той факт, що 09 червня 2021 року ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 .
З цих підстав суд відхилив доводи представника відповідача та пояснення відповідача ОСОБА_1 щодо відсутності в діях відповідача вини у дорожньо-транспортній пригоді.
Та обставина, що про огляд експертом даного транспортного засобу відповідача було повідомлено за неправильною адресою не тягне за собою неправильності або недостовірності звіту про оцінку.
Заперечуючи проти визначеного розміру заданої потерпілому шкоди, відповідач або його представник не надали суду доказів, які б спростували розмір завданого потерпілому збитку. З клопотаннями про призначення судової експертизи не звертались.
Посилання на відсутність у звіті розписки експерта про попередження його про кримінальну відповідальність суд відхилив, оскільки долучений до справи звіт автотоварознавчого дослідження від 19.07.2021 року не є висновком експерта. Тому відсутні вимоги до такого звіту щодо повідомлення оцінювача про кримінальну відповідальність.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань. 
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності до наведених вимог закону.
Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Як передбачено п.п. 38.2.1. пункту 38.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Апеляційна скарга не містить доводів стосовно права страховика (МТСБУ) пред?явити вимогу до винної особи про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про допущені судом порушення вимог процесуального закону, апеляційний суд враховує, що визначена ЦПК України процедура (порядок) вирішення судом цивільних спорів покликана забезпечити кожному учаснику справи можливість реалізувати передбачені законом процесуальні права для захисту своїх прав та інтересів, зокрема у частині подання суду доказів на підтвердження своїх доводів.
Як убачається з матеріалів справи, інтереси відповідача у справі представляв адвокат Дем?янов В.А. (а.с.40).
Позов поданий до суду у системі «Електронний суд» (а.с.1).
Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 11 грудня 2023 року; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.33). Копія ухвали суду отримана ОСОБА_1 20 грудня 2023 року (а.с.35).
28 грудня 2023 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду письмове клопотання про ознайомлення із матеріалами справи. Згідно напису на заяві він ознайомився із матеріалами справи і отримав копії документів 09 січня 2024 року (а.с.36).
У той же день адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду заяву, у якій заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наполягав розглядати справу в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39).
Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Дем?яненка В.А., представника ОСОБА_1 , про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.42-43).
22 січня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду клопотання про витребування доказів, посилаючись на те, що під час ознайомлення із матеріалами справи ним були зроблені копії документів, які виявилися неналежної якості, та у відповідача виникла нобхідність у витребуванні доказів (а.с.46-48).
У цей же день 22 січня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду клопотання про направлення на його адресу та адресу відповідача копії позовної заяви із додатками (а.с.49-50).
У цей же день 22 січня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.51-53), мотиви заперечень є аналогічним тим, що були подані суду 28 грудня 2023 року – необхідність провести цілий комплекс дій та заходів, який дозволить відповідачу захистити власні інтереси.
Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Дем?яненка В.А., представника ОСОБА_1 , про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено 25 березня 2024 року о 09.00. (а.с.57-58).
25 березня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , у судовому засіданні заявив клопотання про залишення позову без розгляду з тих підстав, що позивач не направив відповідачу копії позову із додатками; позов поданий особою без відповідних повноважень (а.с.63а).
Ухвалою суду від 25 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду; позовну заяву залишено без руху для надання позивачем відомостей про керівника установи, яка видала довіреність (а.с.65-66).
На виконання ухвали суду 29 березня 2024 року надана копія довіреності на ім?я ОСОБА_4 від 21 грудня 2023 року (а.с.68).
Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Дем?яненка В.А., представника ОСОБА_1 , про витребування доказів (а.с.84).
04 грудня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , ознайомився у суді із матеріалами і отримав копії документів (а.с.92).
25 грудня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , подав суду відзив на позовну заяву (а.с.103-110).
24 лютого 2025 року справа прийнята до розгляду іншим суддею, про що ухвалено відповідне процесуальне рішення (а.с.162).
27 лютого 2025 року у судовому засіданні адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , втретє заявив про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження (а.с.166-167).
Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляди справи в порядку загального позовного провадження (а.с.168).
16 червня 2025 року у судовому засіданні адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , заявив два клопотання: допитати як свідка ОСОБА_1 і викликати до суду як експерта ОСОБА_3 , особу, яка виготовила звіт від 19.07.2021 року (про оцінку розміру збитків) (а.с.183-185).
У судовому засіданні ОСОБА_1 був допитаний як свідок, у задоволенні клопотання про виклик ОСОБА_3 відмовлено (а.с.187).
Аналізуючи перебіг розгляду справи у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог процесуального закону, які позбавили відповідача можливості реалізувати свої процесуальні права, є необгрунтованими – дії адвоката Дем?яненко В.А., представника ОСОБА_1 , були скеровані на уникнення розгляду справи по суті, адже, з 09 січня 2024 року адвокат Дем?яненко В.А., представник ОСОБА_1 , ознайомився із матеріалами справи, зробив копії документів; у подальшому, заперечуючи проти визначеної суми матеріальної шкоди, не вчинив жодних процесуальних дій для отримання доказів на спростування висновків, викладених у звіті від 19.07.2021 року (про оцінку розміру збитків), натомість за вісутності передбачених законом підстав зосередився на поданні суду клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 
За змістом розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом МЮ України та ФДМ України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції за станом на липень 2021 року) виклик (повідомлення) заінтересованих осіб для проведення огляду колісного транспортного засобу проводиться у разі необхідності; Методика не роз?яснює, коли повідомлення заінтересованих осіб є необхдіним (обов?язковим), а коли ні; у Методиці відсутня указівка про те, що неповідомлення заінтересованих осіб про проведення огляду має наслідком недійсність результатів звіту (висновків). 
На спростування сумнівів адвоката Дем?яненка В.А., представника ОСОБА_1 , щодо повноважень особи, яка подала позов до суду від імені Моторного (транспортного) страхового бюро України суду надана копія довіреності, якою підтверджені повноваження Попова В.Є. представляти інтереси Бюро (а.с.68).
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів. 
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення, тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов