ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/9031/25
Провадження № 33/820/93/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відео конференції за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Мазуренка О.С., апеляційні скарги захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мазуренка О.С. та Шох К.А. на постанову Кам`янець – Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,
в с т а н о в и л а:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
За постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 о 19:54 год. 19 листопада 2025 року по Проспекту Грушевського, 56 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі водій відмовився в повному обсязі із застосуванням відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Мазуренко О.С. просить постанову Кам`янець – Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року скасувати, та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.
Зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без її належного повідомлення та без участі у судовому засіданні.
На думку сторони захисту, поважними причинами неприбуття  ОСОБА_1 у судове засідання є те, що він проходить військову службу у Збройних Силах України, бере безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, у зв`язку з чим фактично позбавлений можливості особисто з`явитися до суду та реалізувати своє право на захист, зокрема надати особисті пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та здійснював його рух. Відеозапис, що долучений до матеріалів, не дає можливості чітко ідентифікувати транспортний засіб та не дозволяє беззаперечно встановити особу водія. При цьому, сам собі факт перебування особи біля транспортного засобу або поряд із ним не є доказом керування, що неодноразово зазначалося у практиці Верховного Суду. 
Сторона захисту зазначає і про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме з тієї причини, що не керував транспортним засобом. Водночас, його відмова не може автоматично тлумачитися як склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки відсутній доведений факт керування транспортним засобом та причинно-наслідковий зв`язок між відмовою та керуванням транспортним засобом. Зауважує, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджує перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, з відеозапису також не можна зробити висновок що у події їдеться про автомобіль «Volkswagen Sharan» НОМЕР_1 . 

У своїй апеляційній скарзі захисник Шох К.А. також просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції, незважаючи на неодноразові клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами провадження, розглянув справу за відсутності як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності —  ОСОБА_1 , так і його захисника. Таким чином, судом першої інстанції було штучно обмежено можливість сторони захисту реалізувати процесуальні права, передбачені статтями 268, 271 КУпАП, у зв`язку з чим було порушено право на захист.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Мазуренко О.С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.
Заслухавши учасників, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із: 
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517964 від 19.11.2025 року, згідно якого  ОСОБА_1 о 19:54 год. 19 листопада 2025 року по Проспекту Грушевського, 56 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі водій відмовився в повному обсязі із застосуванням відеофіксації, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП(а.с.1);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук(а.с.4);
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2025 року  (а.с.6);
- пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що 19.11.2025 року о 19 год. 40 хв. він керував транспортним засобом Volkswagen Golf та рухався по вул. Драй-Хмари, коли на перехресті водій автомобіля Volkswagen Sharan здійснив небезпечний маневр і “підрізав” його. В подальшому, цей чоловік вийшов з автомобіля та почав погрожувати йому пістолетом. При цьому він поводив себе неадекватно та мав ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема нього було відчутно запах алкоголю. Після закінчення конфлікту  ОСОБА_2 зателефонував у поліцію(а.с.7);
- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517964 від 19.11.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.13).
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Доводи захисників про те, що ОСОБА_1 було позбавлено права на захист, апеляційний суд відкидає та виходить з того, що згідно з положеннями ст. 268 КУпАП передбачена можливість здійснення захисту особою під час судового розгляду проваджень у справах про адміністративні правопорушення шляхом залучення захисника, надання письмових пояснень та заперечень на адресу суду, участі у судовому засіданні в режимі відео конференції з інших регіонів України у разі об`єктивної можливості, що є усталеною судовою практикою. 
З матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції захисником Шох К.А. заявлялися клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з неознайомленням із матеріалами провадження та неотриманням копій дисків із відеозаписами. З огляду на зазначене судом першої інстанції розгляд провадження було відкладено з 04.12.2025 року по 22.12.2025 року. У матеріалах провадження також наявні СМС-повідомлення з інформуванням про час та місце розгляду справи, які надсилалися, зокрема, і особі, що притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 . Водночас у матеріалах провадження відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , як зазначено в апеляційній скарзі сторони захисту, проходив військову службу у Збройних Силах України та у зв`язку з цим не мав можливості прибути до судового засідання для надання пояснень щодо обставин адміністративного правопорушення, у тому числі в режимі відеоконференції. Апеляційний суд також виходить із того, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, викласти свої доводи щодо обставин провадження та висловити правову позицію. Захисник Мазуренко О.С. був присутній у судовому засіданні апеляційного суду, надавав пояснення та висловлював заперечення, однак переконливих доводів, які б свідчили про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суду не навів.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє враховуючи наступне.
З досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів події від 19.11.2025 року вбачається, що на запитання поліцейського щодо того, що сталося та чи були якісь суперечки, ОСОБА_1 повідомив, що щойно дорогою ледь не сталася аварія. По прибутті свідка  ОСОБА_2 на місце події, ОСОБА_1 також не заперечував того, що між ними нещодавно стався конфлікт. 
Окрім того, свідок  ОСОБА_2 у своїх поясненнях повідомив, що 19.11.2025 року о 19 год. 40 хв. він керував транспортним засобом Volkswagen Golf та рухався по вул. Драй-Хмари, коли на перехресті водій автомобіля Volkswagen Sharan здійснив небезпечний маневр і “підрізав” його. В подальшому, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та почав погрожувати йому пістолетом. При цьому він поводив себе неадекватно та мав ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема нього було відчутно запах алкоголю. На місці події він також повідомив, що водієм автомобіля Volkswagen Sharan є ОСОБА_1 .
З відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 стверджував, що не керував транспортним засобом. Попри це, на пропозицію працівників поліції він спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, однак у подальшому відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі.
Проаналізувавши відеозаписи, долучені до матеріалів справи, апеляційний суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу марки «Volkswagen Sharan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Водночас доводи захисника Мазуренка О.С. щодо недоведення факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом розцінюються судом як позиція захисту, спрямована на уникнення відповідальності, та не спростовують встановлених судом обставин справи.
Суд вважає, що на відеозаписах достатньо повно відображені обставини, які передували складанню протоколу, обставини відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а також відображені обставини, які дають чітке уявлення про зафіксовані на відеозаписі події. Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адмініністративне правопорушення достатньо для встановлення обставин оформлення таких матеріалів та доведення вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні. 
Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, як технічний засіб фіксації обставин правопорушення, відповідає вимогам ст. 251 КУпАП щодо допустимості та належності доказів. У поєднанні з іншими доказами у справі (письмовими матеріалами, поясненнями учасників, протоколом), даний відеозапис є достатнім і переконливим для підтвердження факту вчинення правопорушення та встановлення особи правопорушника. Відповідно місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з додержанням вимог ст. 266 КУпАП, відповідно працівники поліції цілком правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даному провадженні суд вважає, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мазуренка О.С. та ОСОБА_3 залишити без задоволення. 

Постанову Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: