ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

Справа №521/17347/25
Номер провадження 3/521/75/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,
розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 
ІНФОРМАЦІЯ_1 
АДРЕСА_1 

за ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ :
22.09.2025 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN номерний знак НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога, 55/2 в м. Одесі, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП.
Правопорушник в судовому засіданні вину в порушені ПДР не визнав, стверджуючи, що зупинив свій автомобіль на дорозі через стан здоров`я, випив ліки, від яких с порожнини рота був запах схожий на алкоголь. 
Розгляд справи закінчений 29.01.2026, проголошення постанови призначено судом на 09.02.2026.
Вина правопорушника у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 462051
- відеофіксацією порушення на 1 –му диску
- направленням водія на огляд на стан сп`яніння
Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП може бути, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявні по справі докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП, за якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Додаткове залучення свідків при фіксації правопорушення технічними приладами, засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису - законом не вимагається.
Досліджений судом відеозапис сумнівів у суду не викликає.
З відеозапису порушення, зокрема вбачається що :
Водій керував транспортним засобом.
Зупинення правопорушника працівниками патрульної поліції не суперечило статті 35 Закону України «Про національну поліцію», за якою поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (рух в 20:55 без ближнього світла фар).
Так, рух автомобіля без увімкненого ближнього світла фар є порушенням Правил дорожнього руху (ПДР) в Україні, оскільки цей час вважається темною порою доби (від заходу до сходу сонця), коли використання світлових приладів є обов`язковим.
При оформлені адміністративних матеріалів поведінка правопорушника правомірно викликала у працівників патрульної поліції сумніви в стані водія на предмет його сп`яніння.
Ознаки сп`яніння встановлені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.
Такі ознаки виявляються саме поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки та визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів, тощо.
Ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. 
Працівниками патрульної поліції правопорушнику неодноразово роз`яснена суть інкримінуємого правопорушення, його наслідки. 
При вирішенні справи, суд враховує, що відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначене відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 використовується судами як джерело права. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. 
Процедура складання адміністративних матеріалів патрульною поліцією дотримана.
Водій свідомо відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння як за допомогою газоаналізатору Драгер, так і в медичній установі, хоча останньому був наданий тривалий та достатній час на вчинення дій, які вимагаються законом.
Водій в момент зупинки про стан здоров`я працівників поліції не повідомив, швидку допомогу не викликав, по допомогу до третіх осіб не звертався, неодноразово пропонував працівникам поліції «вирішити спірне питання» аби уникнути від відповідальності, всі події розумів. 
Показання водія в судовому засіданні вочевидь суперечать відеозапису порушення, є не чіткими та не послідовними. 
При вирішенні справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого (принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву»).
З матеріалів справи чітко встановлюється суть правопорушення, його склад в діях водія.
Надана водієм суду медична документація про стан його здоров`я встановлених судом обставин не спростовує, склад правопорушення не виключає.
Встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Посвідчення водія правопорушнику видано (довідка відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» УПП в Одеській області).
При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини.
Керуючись статтею 33, ч. 1 ст. 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ :
ВизнатиОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір 665 грн. 60 коп.
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови суду, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП - у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу – 34 000 грн. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси.
Канцелярії суду - копію постанови направити правопорушнику, УПП в Одеській області ДПП, виконавчій службі за місцем проживання правопорушника для відома та виконання.

Суддя Світлана МАРКАРОВА