Справа № 602/963/25
Провадження № 3/602/4/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2026 р.        м. Ланівці
Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , непрацевлаштованої -
в с т а н о в и в:
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735586 від 02.10.2025 зазначено, що 20.09.2025 близько 15 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки малини близько 10 кілограм, вартість такого майна перевищує 0,5 мінімумів доходів громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Також у протоколі стверджується, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_2 у розмірі близько 1000 грн.
Матеріали надійшли до суду 10.10.2025.
У судові засідання, призначені на 22.10.2025 та 19.11.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, у зв`язку з чим постановою судді від 19.11.2025 ОСОБА_1 було піддано приводу у судове засідання, призначене на 26.11.2025.
Згаданий вище привід особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відділенням поліції не був виконаний через її відсутність за місцем проживання, у зв`язку з чим постановою судді від 26.11.2025 ОСОБА_1 було піддано повторному приводу у судове засідання, призначене на 03.12.2025, який був виконаний працівниками поліції.
У судовому засіданні оголошувалися перерви до 17.12.2025, 14.01.2025 та 28.01.2025 через неявку у судове засідання потерпілої та свідків.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що не рвала малини на ділянці потерпілої, оскільки у має достатньо малини на своїй ділянці. Потерпіла ОСОБА_2 є її тіткою, вони перебувають у неприязних стосунках, у т.ч. через спірну межу, так як їхні земельні ділянки є суміжними, однак не розділені парканом чи іншими межовими спорудами, через що постійно виникають конфлікти. У дату, зазначену у протоколі, вона разом з дітьми збирала малину на своїй ділянці. На ділянку потерпілої не заходила.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком і дітьми по сусідству, їхні земельні ділянки межують, кущі малини ростуть як на її ділянці, так і на ділянці ОСОБА_3 . І хоча їхні ділянки не розділені парканом, але вона добре знає де закінчується її ділянка і починається сусідська. Зазначила, що межа між ділянками проходить так як зображено на фото №3 фототаблиці, однак чіткого пояснення щодо прив`язки межі до певного (-их) орієнтиру (-ів) у судовому засіданні не надала. У суботу, 20.09.2025, упродовж дня вдома не була через господарські справи. Наступного дня, 21.09.2025, ходила на ринок і, повернувшись додому по обіді, бачила як ОСОБА_1 перебувала у її городі (малиннику). А пізніше їй повідомили сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що напередодні бачили ОСОБА_1 як та обривала її малину. Масу ягід малини (10 кг), яку за її твердженням викрала у неї ОСОБА_1 20.09.2025, та, відповідно, суму завданої їй шкоди потерпіла оцінила візуально за виглядом своїх кущів малини станом на 21.09.2025.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.51 КУпАП, до протоколу додано: копію рапорта помічника чергового відділення поліції від 21.09.2025 (а.с. 2); копію протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.09.2025 (а.с. 3-4); письмове пояснення ОСОБА_2 від 21.09.2025 (а.с. 5); письмове пояснення ОСОБА_4 від 02.10.2025 (а.с. 6); письмове пояснення ОСОБА_5 від 02.10.2025 (а.с. 7); довідки від 25.09.2025 ФОП ОСОБА_6 про ринкову вартість 1 кг малини станом на 20.09.2025 (а.с. 8); фототаблицею, на якій зображено земельні ділянки, належні ОСОБА_2 та родині ОСОБА_7 , з насадженнями малини (а.с. 9-11).
Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зазначені у протоколі.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що живе по сусідству з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Приблизно у жовтні місяці 2025 року, зранку, однак якого дня не пам`ятає, він, перебуваючи на своєму городі, побачив на віддалі близько 30 метрів від себе ОСОБА_1 , яка на ділянці ОСОБА_2 збирала малину чи то в мисочку, чи то в каструлю, точно не розгледів, і висипала у ящик. Яку кількість малини вона зібрала на ділянці потерпілої точно сказати не зміг, припустивши, що це було близько 3-5 кг ягід. Про те, яким чином він визначив, що ОСОБА_1 в цей час перебувала на чужій земельній ділянці, а не на своїй, пояснив, що оскільки вони тривалий час є сусідами, то він добре знає де чия ділянка.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 та родиною ОСОБА_3 . У вересні 2025 року, точної дати не пам`ятає, приблизно в післяобідню пору, вона копала картоплю на своїй присадибній ділянці. У цей час бачила як ОСОБА_1 з дітьми обривала малину. Однак чию саме малину вона обривала, свою чи сусідки ОСОБА_2 свідок сказати не може, оскільки чіткої межі між ділянками родини ОСОБА_3 і потерпілої ОСОБА_2 немає і, наскільки їй відомо, вони конфліктують між собою через це. Скільки кілограм малини зібрала у той день ОСОБА_1 , вона сказати не може, оскільки не бачила. Приблизно через тиждень після того, сусідка ОСОБА_2 попросила її бути свідком та надати пояснення працівникам поліції щодо того, що ОСОБА_1 викрала у неї близько 10 кг малини. Кількість викраденого вказала саме потерпіла. Розбіжності між письмовими поясненнями від 02.10.2025 та поясненнями, наданими у судовому засіданні, пояснила тим, що підписала написані поліцейським пояснення, не прочитавши їх, оскільки у неї поганий зір, а окулярів у той момент вона не мала.
Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього письмові докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дійшов вказаних нижче висновків. 
Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється у визначеному законом порядку на основі доказів у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо (ст. 251 КУпАП).
Відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення 20.09.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Частиною 2 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки передбачає також ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Тобто, склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 і ч.2 ст. 51 КупАП розмежовуються вартістю викраденого майна.
Проте, в обох випадках для твердження про вчинення особою дрібного викрадення чужого майна слід встановити наявність обов`язкових ознак складу правопорушення, зокрема об`єктивної сторони, в т.ч. предмету посягання, який має своє вартісне вираження. 
З урахуванням положень пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169, п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, виражається у вчиненні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинена у 2025 році, якщо вартість викраденого майна в грошовому виразі становить від 757 грн до 3028 грн.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735586 від 02.10.2025 стверджується, що ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки малини близько 10 кілограм, вартість такого майна перевищує 0,5 мінімумів доходів громадян.
У зв`язку з цим, суддя зауважує, що вартість викраденого майна у протоколі, тобто формулювання «обвинувачення» має вказуватися у конкретному грошовому виразі, а не лише вказівкою на те, що вона перевищує відповідний розмір НМДГ.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів кількості викраденого майна, що в свою чергу позбавляє можливості достовірно визначити його вартість, тобто встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення та правильно кваліфікувати дії ОСОБА_1 .
Як встановлено в ході судового розгляду, твердження поліцейського про викрадення ОСОБА_1 ягід малини в кількості 10 кг, ґрунтується виключно на оцінці потерпілої, яка на наступний день шляхом візуального огляду належних їй насаджень малини визначила, що саме стільки малини викрала у неї ОСОБА_1 напередодні.
При цьому, така оцінка потерпілої не підтверджується показаннями свідків та жодними іншими наявними доказами у справі.
Зміст пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , наданих ними у судовому засіданні, суперечать змісту їхнім письмовим поясненням від 02.10.2025 в частині кількості викраденого майна.
До того ж, суддя констатує, що вартість 10 кг ягід малини з урахуванням довідки про ринкову вартість 1 кг, станом на 20.09.2025 становить 850 грн (10 кг х 85 грн). Разом з тим у протоколі стверджується, що правопорушенням завдано шкоду потерпілій у розмірі близько 1000 грн.
Окрім того, суддя зауважує, що з пояснень ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 слідує, що між родиною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існує спір з приводу межі між їхніми земельними ділянками, і така межа не визначена в натурі (на місцевості).
Із наявної у матеріалах справи фототаблиці убачається, що насадження малини ростуть одним суцільним масивом, а та умовна лінія, яка на фото №3 позначає межу між ділянками родини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зображена виключно зі слів потерпілої, без підтвердження відповідною землевпорядною документацією.
З цих міркувань суддя оцінює критично до пояснень свідка ОСОБА_5 , в частині того, що він добре знає, де чия ділянка і що ОСОБА_1 у вказаних у протоколі даті та час збирала малину виключно на ділянці ОСОБА_2 , оскільки самі власники земельних ділянок не можуть дійти згоди щодо межі між їхніми ділянками, а відтак свідок лише висловлює позицію однієї зі сторін у цьому спорі. Також суддя звертає увагу на те, що показання свідка щодо часу вчинення адміністративного правопорушення (місяця і пори доби) не відповідають тому часу, що вказаний у протоколі.
Відповідно до конституційних положень в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).
У своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у т.ч. презумпцією невинуватості.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яку в силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ як джерело права, провадження у справах про адміністративне правопорушення, з огляду на суворість передбачених санкціями відповідних статей стягнень (в цьому випадку - у виді штрафу і адміністративного арешту), їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» з усіма гарантіями, передбаченими для кримінального процесу (див. рішення у справах: Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and others v. the Netherlands) від 8 червня 1976 року, «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).
Також практика ЄСПЛ вказує на необхідність під час встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, тобто таких, що не залишать місце розумним сумнівам (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року; від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Таким чином, у силу принципу презумпції невинуватості, що діє і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Отже, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, не доведена, а обставини, зазначені у протоколі, не знайшли свого підтвердження "поза розумним сумнівом".
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене вище, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 7, 247 п.1, 252, 279, 280, 284-285, 287, 294 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук