Єдиний унікальний номер 142/572/25
Номер провадження 1-кп/142/41/26

В И Р О К
іменем України
13 січня 2026 року        с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області 

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
потерпілої ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025020190000155від 23 травня 2025 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудницьке Піщанського району Вінницька область, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого шихтувальником ПАТ «ПлазмаТек», з середньою технічною освітою, одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», являючись особою, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно, систематично протягом тривалого часу з 23.12.2024 по 08.04.2025 вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах та спільно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 01.01.2025 у справі № 142/1102/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягненні у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Установлено, що 17.12.2024 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.
Згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 01.01.2025 року у справі № 142/1092/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягненні у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Установлено, що 22.12.2024 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози, образи та нецензурну лайку в сторону своєї дружини ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та завдав шкоди ЇЇ психічному здоров`ю.
Згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 року у справі № 142/114/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягненні у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб. Установлено, що 24.02.2025 року, о 19 годині 29 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: виражався нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою, чим міг заподіяти шкоди її психічному здоров`ю.
Згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 11.04.2025 року справі № 142/251/25 ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягненні у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень. Установлено, що 08.04.2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме: виражався в її адресу нецензурними словами, чим міг заподіяти шкоди її психічному здоров`ю. 
У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, 22.05.2025 року, приблизно о 15:30 годині, вчинив щодо ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, а саме перебуваючи на присадибній ділянці словесно ображав, нецензурно висловлювався, наніс декілька ударів руками та ногами по обличчю та голові. Після чого, цього ж дня, приблизно о 15:45 годині, перебуваючи в одній із кімнат будинку, продовжив словесні образи та наніс ще декілька ударів руками і ногами по обличчю та голові ОСОБА_5 , чим спричинив психологічні та фізичні страждання ОСОБА_5 ,
Згідно висновку експерта № 050 від 23.05.2025 року у ОСОБА_5 виявлено синці в ділянці лівої орбіти, на верхньому та нижньому повіках з переходом на виличну ділянку, що мають незначні, скороминущі наслідки, тому згідно п. 2.3.1.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17,01.1995 р. № 6, за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 22 травня 2025 року між ним і його на той час колишньою дружиною ОСОБА_5 на городі виник конфлікт, при цьому він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Причиною конфлікту стали ревнощі, оскільки, зі слів обвинуваченого, у ОСОБА_5 були стосунки з іншим чоловіком. У ході конфлікту обвинувачений умисно завдав потерпілій удар рукою та один удар ногою. Після цього сварка продовжилася в житловому будинку, де в спальні він знову вдарив ОСОБА_5 долонею по обличчю. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, зазначивши, що на теперішній час він примирився з потерпілою, стосунки між ними налагодилися, і вони повторно зареєстрували шлюб.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання, в яких зазначила, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 є її чоловіком. З її слів, уперше шлюб між ними було зареєстровано у 2009 році, у 2025 році вони розірвали шлюб, а у вересні 2025 року повторно його зареєстрували. Потерпіла повідомила, що 22 травня 2025 року конфлікт між нею та обвинуваченим виник з ініціативи останнього, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час конфлікту на городі обвинувачений штовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю, після чого завдавав їй удари рукою та двічі — ногою. Надалі обвинувачений завів її до житлового будинку, де наніс ще два–три удари по обличчю, при цьому їхні діти перебували на подвір`ї. Після цього потерпілій вдалося вирватися та втекти до батьків обвинуваченого. Разом із тим потерпіла зазначила, що на даний час будь-яких претензій до обвинуваченого не має, між ними досягнуто примирення та повторно зареєстровано шлюб.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 надав суду послідовні покази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій, що у такому випадку воги будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, та зможуть оскаржити вирок тільки в частині призначеного покарання.
Тому, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.
Прокурор вважаючи вину ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за 126-1 КК України доведеною, а кваліфікацію вірною, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та, визнавши щире каяття обставиною що пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців із покладенням на нього на підставі п-п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та обов`язку передбаченого п. 4 ч. 2-2 ст. 59-1 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, та застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи передбачені п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити для проходження програми для кривдників строком на два місяці.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий згідно ст. 89 КК Україин, за місцем проживання згідно довідки Піщанської селищної ради № 949 від 28 травня 2025 року характеризується задовільно, відповідно до довідки КНП «Піщанська района лікарня» Піщанської селищної ради № 161 від 29 травня 2025 року, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також те, що згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при високому ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високому ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому чсилі окремих осіб), а в разі звільнення порушника від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків, які передбачені ч. 3 ст. 76 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п-п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та передбачених п. 4 ч. 2 ст. 59-1 КК України: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, в межах санкції ст. 126-1 КК України.
У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, положеннями частини 1 статті 91-1 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.
Відтак, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 та спрчинення останній психологічних та фізичних страждань, суд приходить до висновку, що в інтересах близьких родичів обвинуваченого для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого необхідно застосувати обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок проходження програми для кривдників на строк два місяці.
Призначене судом покарання та обмежувальні заходи є необхідними і достатніми для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами нових кримінальний правопорушень.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 не обиралися.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 351, 354, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого  ОСОБА_4 такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого до пробаційного нагляду на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України та направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: