ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2025 р. 	Справа № 480/6114/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025, (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька)  по справі № 480/6114/24
за позовом      ОСОБА_1  
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області   
про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області пов`язаної з невиплатою заробітної плати у відносинах публічної служби начальнику Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 включно;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користі» начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 заробітну плазу у відносинах публічної служби за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 включно в сумі 42 565,00 грн. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 включно.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 включно, у розмірі 42 565,00 гривень, з відрахуванням обов`язкових податків, зборів, платежів.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення  та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що штатний розпис головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на 2024 не містять штатної посади «начальник Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області», що спростовує належність позивача до Головного управління в контексті здійснення трудової діяльності.   
До того ж, у зв`язку з припиненням Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області 29.08.2018, штатний розпис та кошторис видатків на утримання цього управління у грудні 2018 року вже не діяли, а на 2019 - 2023 роки не затверджувались. Вказує, що відповідно до штатного розпису головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області посада начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області відсутня, отже, позивач не є працівником головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Позивач подано відзив, в якому просила залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення без змін, оскільки вважає дане рішення суду в цій частині законним та обґрунтованим.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді П`янова Я.В., Бегунц А.О.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що з 01.08.1994    ОСОБА_1   працює в пенсійних органах  України,   04.07.2018  був   звільнений з посади начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області у зв`язку з реорганізацією відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 та п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №480/1693/19, яке набрало законної сили згідно постанови Другого апеляційного суду від 22.10.2019,  поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області з 18.04.2019, стягнуто з ГУ ПФУ в Сумській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 34 653,44 грн.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №480/1693/19, наказом Пенсійного фонду України від 25.07.2019 № 332-о ОСОБА_1  поновлений на посаді начальника Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області з 18.04.2019.
Жодних доказів припинення трудових відносин ОСОБА_1 із відповідачем матеріали справи не містять.
Нарахування та виплата ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 відповідачем не проведена, що останнім не заперечувалося.
Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно не виплачено заробітну плату позивачу за період з 01.04.2024 по 30.04.2024  включно, а тому стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за спірний період у розмірі 42 565,00 грн. з відрахуванням обов`язкових податків, зборів, платежів.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 94 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку є первинні документи.
Наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008 №489 затверджені типові форми первинної облікової документації, серед яких є форма табелю обліку використання робочого часу та табелю обліку робочого часу.
Судом встановлено, що позивач поновлений на посаду начальника Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, про що Пенсійним Фондом України виданий наказ від 25.07.2019 № 332-о.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 “Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України” зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 5 “Деякі питання реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України Сумської області”, утворено Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України, реорганізувавши шляхом злиття Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області.
Таким чином, Охтирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області припинено, його правонаступником є Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 “Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України” до головного управління було приєднані територіальні управління Пенсійного фонду України Сумської області, в тому числі і Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що підтверджується довідкою державного реєстратора від 19.06.2019 року № 123. Разом із тим, 18.06.2019 юридичну особу Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області припинено.
Отже, станом на квітень 2024  Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області є правонаступником як Південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, так і Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Надані позивачем докази обліку робочого часу, а саме табель обліку використання робочого часу за квітень 2024, графік відпусток працівників, штатний розпис на 2024 Охтирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області не є належними доказами по справі, оскільки з 29.08.2018 таке управління припинено шляхом реорганізації.
Частина друга статті 77 КАС України чітко визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частин четвертої - шостої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів припинення трудових відносин із ОСОБА_1 , звільнення його з посади начальника відділення, відсутності позивача на роботі, зокрема в квітні 2024, як і не надано доказів виплати йому заробітної плати за цей період.
Наданий відповідачем штатний розпис  ГУ ПФУ в Сумській області на 2024 не є належним доказом не перебування позивача на посаді начальника відділення, оскільки не містить інформації щодо прізвищ осіб, які займають зазначені в ньому посади.
Враховуючи ч.1 ст.308 КАС України, а саме розгляд апеляційним судом справи за наявними у ній доказами і додатково поданими документами та перевірку судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апелянтом  зауважень щодо розміру стягнутої судом суми заробітної плати в апеляційній скарзі не висловлено.
За вказаних обставин та з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із  висновком суду першої інстанції щодо допущення відповідачем протиправна бездіяльність щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 включно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 480/6114/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    Я.В. П`янова