Провадження № 2/734/38/26 Справа № 734/477/25

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26 січня 2026 року 	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Бузунко О.А.
за участі секретаря Шапки О. О.,
у присутності представника позивача-адвоката Задорожньої О. І.,
розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Остерської об`єднаної територіальної громади в особі Остерської міської ради, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності за заповітом,
в с т а н о в и в:
із позовною заявою про визнання за законом та заповітом права власності на спадкове майно, а саме:
на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ,
на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 7422082700:01:001:0140, розташованої на території Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №038806 від 21.09.2004 року,
в суд звернулась ОСОБА_1 до Остерської об`єднаної територіальної громади в особі Остерської міської ради, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності за заповітом.
Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. 
Представник позивача – адвокат Задорожня О.І. в судових засідання, на яких вона була присутня, підтримала заявлені позовні вимоги. 
За станом на 26 січня 2026 року в матеріалах справи міститься:
- заява про розгляд справи без участі позивача та її представника;
- заява за підписом заступника міського голови Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позову.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення не надходило.
За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов наступних висновків.
При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 26 червня 2019 року, актовий запис про смерть №14.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що відносяться до категорії робітничих дворів та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 7422082700:01:001:0140, розташованої на території Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №038806 від 21.09.2004 року.
Вказану спадщину прийняла ОСОБА_1 .
На час відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала одна.
Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Приватним нотаріусом Приходько-Лещегнко С. І. була заведена спадкова справа № 27/2025, згідно з якою:
05 листопада 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2025 року ОСОБА_3 було надано додатковий строк для прийняття спадщини).
За життя ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, склавши 05 лютого 2001 року заповіт, посвідчений секретарем Євминської сільської ради Козелецького району, за яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті належатиме їй і на що він за законом матиме право вона заповідає ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.
Таким чином, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте позивачка не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку (право власності не зареєстровано), тому змушена звернутися до суду для захисту своїх прав шляхом його визнання.
Як суспільна група "робітничий двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність".
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
У відповідності до ст.152 ч.3п."а"ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".
Відповідно до ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відповідно до статті 1225ЦКУкраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
21 вересня 2004 року на ім`я ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , на підставі рішення 11 сесії XXIVскликання від 24 червня 2004 року, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на АДРЕСА_2 , за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, однак втрачений.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 лютого 2025 року за земельною ділянкою 7422082700:01:001:0140 відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані.
Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку, оскільки оригінал правовстановлючого документіу на земельну ділянку позивачем втрачено, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки право власності не було зареєстроване.
Керуючись ст. 392, 1217, 1261 ЦК України, ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст. 81, 89, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до Остерської об`єднаної територіальної громади в особі Остерської міської ради, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності за заповітом, задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою:  АДРЕСА_1 ,
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:
земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 7422082700:01:001:0140, розташованої на території Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №038806 від 21.09.2004 року,
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи:
ОСОБА_1  / АДРЕСА_3 /.
Остерська об`єднана територіальна громада в особі Остерської міської ради/ вул. Незалежності, буд. 21, м. Остер Чернігівського району Чернігівської області/. 
Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області/ вул. П`яницька, буд. 11 А, м. Чернігівська/. 

Суддя       Олена БУЗУНКО