Справа №949/96/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року         м. Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря:  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026186110000002 від 03 січня 2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та який фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 21 грудня 2025 року, близько 02-10 години, точний час в ході дізнання не встановлено, перебуваючи поблизу АЗС «ОККО» № PH 12, яка розташована по вул. Миру, 1А в с. Берестя Сарненського району Рівненської області, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно спричинив не менше двох ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді залишків поверхневих лінійних осаднень в межах лобової ділянки посередині та в межах лобово-скроневої ділянки зліва, такого ж травматичного утворення (залишків смугастого осаднення) вилиці зліва, які в сукупності згідно з висновком судово-медичної експертизи №07 від 13 січня 2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У подальшому, 21 грудня 2025 року, близько 02-20 години, точний час в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу АЗС «ОККО» № PH 12, яка розташована по вул. Миру, 1А в с. Берестя Сарненського району Рівненської області, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , діючи повторно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно штовхнув останнього, від чого той упав на землю. Після цього ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді залишків поверхневого лінійного осаднення в межах нижньої повіки лівого ока та такого ж травматичного утворення (залишків смугастого осаднення) лобової ділянки (обличчя) зліва, які в сукупності згідно з висновком судово-медичної експертизи №06 від 13 січня 2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Дубровицького районного суду Рівненської області в порядку ст.302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Із змісту заяви обвинуваченого, яка була складена у присутності захисника, вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до поданих заяв погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Відповідно до частин 2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, а також заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
У поданій заяві ОСОБА_3 зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення беззаперечно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно зі ст.12 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідатиме особі ОСОБА_3 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода, документально підтверджені витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького 
районного суду
Рівненської області        ОСОБА_1