Олевський районний суд Житомирської області    
Справа № 287/1865/24
2-а/287/22/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Винара Л.В.
з участю секретаря Кострицької Т.П. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У поданому позові ОСОБА_1 просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2266613 від 29.05.2024 року винесену поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 м. Знам`янка Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Кожевніком Антоном Руслановичем скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування своєї позиції зазначає, що 29.05.2024 року поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 м. Знам`янка Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Кожевніком А.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2266613, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.41 – здійснив рух без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 8.4в Правил дорожнього руху України «Порушення вимог заборонних знаків» та за ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. ОСОБА_1 стверджує, що наведені у постанові обставини є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. Зокрема, ОСОБА_1 вказує про те, що він дійсно 29.05.2024 року, о 13 год. 48 хв., в смт. Олександрівка, автодорога Київ – Знам`янка, 245 км., керував транспортним засобом марки HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи всі вимоги Правил дорожнього руху. З невідомих для нього причин його зупинив працівник поліції і повідомив причину зупинки, а саме не виконання вимог дорожнього знаку 3.41 – рух без повної зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 просив поліцейського надати докази на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху чи представити свідків події, проте поліцейський вказане прохання проігнорував та діалог було вичерпано. Працівниками поліції не проводилося жодних дій по фіксації правопорушення та збиранню доказів. Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці події не здійснювався. Інших вимог до ОСОБА_1 адресовано не було, а тому за таких обставин поліцейські покинули місце події, а позивач далі продовжив свій рух. Лише 29.08.2024 року ОСОБА_1 отримав копію постанови серії ЕНА №2266613 від 29.05.2024 року. На переконання ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним, подія адміністративного правопорушення ґрунтується лише на припущеннях, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали зазначеної справи передано судді Русину М.Г. для розгляду.
Суддею Русиним М.Г. справу до розгляду призначено не було, що стверджується довідкою працівника апарату суду від 23.10.2025 року за вих. №287/1865/24.
23.10.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та матеріали адміністративної справи передано для розгляду судді Винару Л.В.
Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. від 23.10.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено дату судового засідання, встановлено строк для подання відзиву на адміністративний позов.
13.11.2025 року на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області – Дейкун І.О. надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. У поданому клопотанні ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуваному постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2266613 винесено 29.05.2024 року. Позивач у поданому адміністративному позові зазначає, що копію постанови він отримав 29.08.2024 року. Ухвалу суду про відкриття провадження по справі винесено судом 23.10.2025 року. Таким чином, з моменту виявлення ОСОБА_1 порушення своїх прав та винесення судом ухвали про відкриття провадження по справі минуло більше одного календарного року. При цьому, жодних поважних причин за яких ОСОБА_1 не міг вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав у зазначений проміжок часу не зазначено. Враховуючи наведене, ГУНП в Кіровоградській області вважає, що ОСОБА_1 звернувся до суду із пропуском строку звернення, визначеного ст. 289 КУпАП та представник відповідача просить залишити без розгляду вказаний адміністративний позов.
Також, 13.11.2025 року на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Дейкун І.О. надійшов відзив на адміністративний позов. У поданому відзиві Дейкун І.О. зазначає, що позивач ОСОБА_1 29.05.2024 року керуючи транспортним засобом автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , по дорозі Київ-Знам`янка, 245 км., в Кропивницькому районі, Кіровоградської області не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» та здійснив рух без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 8.4в «Порушення вимог заборонних знаків» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобі більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Розділ 8 Правил дорожнього руху закріплює норми щодо регулювання дорожнього руху. Зокрема, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1). Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією (п. 8.2). Відповідно до п.п. 8.4в дорожні знаки поділяються на групи, серед яких є заборонні знаки. Вони запроваджують або скасовують певні обмеження у русі. Пункт 3.41 підрозділу 3 «Заборонні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України встановлює «Контроль», який забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих правил. Таким чином, на переконання представника відповідача винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Дейкун І.О. надала на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Підтримує подані нею клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду та відзив на позовну заяву.
У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Стосовно клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Дейкун І.О. про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.
Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Аналіз норм статті 289 КУпАП і ч. 2 статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом 10 днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, необхідно з`ясувати дату отримання цієї постанови.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 року по справі №686/28291/ 19, а також у постанові від 28 вересня 2023 року по справі № 522/12356/22.
Згідно п. 9 оскаржуваної постанови від 29.05.2024 року серії ЕНА №2266613 копію постанови надіслано на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом за вих. №4970/14-1-2024 від 19.08.2024 року.
Копія вказаної постанови була отримана позивачем ОСОБА_1 29.08.2024 року, що підтверджується копією конверта (а.с. 13).
В свою чергу згідно штампу вхідної кореспонденції, проставленого працівником апарату суду адміністративний позов ОСОБА_1 отримано судом 05.09.2024 року.
З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку що ОСОБА_1 не пропустив строк звернення до суду із позовом про оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Що стосується твердження представника відповідача про те, що з дати отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови до винесення судом ухвали про відкриття провадження по справі минуло більше одного календарного року слід зазначити, що вказаний адміністративний позов тривалий час знаходився у провадженні судді Русина М.Г. без жодного руху. Провадження по справі не відкривалося та адміністративний позов до розгляду призначено не було. Як зазначено вище, 23.10.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та матеріали адміністративної справи передано для розгляду судді Винару Л.В. У цей же день, 23.10.2025 року, суддею Олевського районного суду Житомирської області Винарем Л.В. винесено ухвалу про відкриття провадження по справі та визначено дату судового засідання.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, встановив, що 29.05.2024 року поліцейським сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Кожевніком Р.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2266613, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 29.05.2024 року, о 13 год. 48 хв., в смт. Олександрівка, траса Київ-Знам`янка, 245 км., водій транспортного засобу автомобіля HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 здійснив рух без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 8.4в Правил дорожнього руху – Порушення вимог заборонних знаків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі, заборонні знаки.
Відповідно до вимог пункту 8.4 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Згідно із розділом 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд погоджується з тим, що поліцейським правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2266613 від 29.05.2024 року містить усі необхідні реквізити, передбачені статтею 283 КУпАП, в тому числі запис про застосування працівниками поліції засобів відеозапису при фіксації правопорушення (п. 7 постанови «До постанови додаються – відео з бодікамери 23»). Вказане спростовує твердження позивача про те, що працівниками поліції не застосовувалася відеозйомка при складанні адміністративних матеріалів відносно нього. 
Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
Суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Визначення терміну «дорожня обстановка» наведена в п. 1.10 ПДР, де визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує висновки рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom", відповідно до яких будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Таким чином, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Крім того, суд зазначає, що вказівка на заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами чітко свідчить, що в`їжджати на контрольний пункт без зупинки заборонено, що спрямовано на забезпечення належної організації здійснення заходів на контрольному пункті для виконання завдань і мети установлення контрольного пункту, залежно від виду контрольного пункту.
Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки сама його незгода з інкримінованим правопорушенням не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
Жодних доказів порушення працівником поліції порядку розгляду справи матеріали справи не містять та позивачем зазначене не доведено.
Суд вважає, що посилання позивача на вищевказані порушення є намаганням уникнути відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Таким чином, позивачем не спростовано обставин викладених в оскаржуваній постанові та не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №2266613 від 29.05.2024 року винесена відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Дейкун Ілони Олександрівни про залишення адміністративного позову без розгляду – відмовити.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.246 КАС України: 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 11.03.1997 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: 

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місце знаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 41.

Суддя: Л.В.Винар