УХВАЛА 
23 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 766/21922/19
провадження № 61-15721ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року в провадженні за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції в Херсонській області, Херсонська обласна прокуратура, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ: 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
поновити йому строк для звернення до суду з вимогою про поновлення на посаді викладача;
визнати наказ від 04 вересня 2018 року № 65-к «Про звільнення» незаконним, припинити його дію та зобов`язати скасувати вказаний наказ;
поновити його на посаді викладача з 05 вересня 2018 року;
визнати неправомірною та протиправною відмову відповідачів у виплаті йому надбавки відповідно до спеціаліста другої кваліфікаційної категорії з 01 листопада 2013 року;
зобов`язати УДП «Укрінтеравтосервіс» перерахувати та виплатити йому заробітну плату за всі періоди роботи на підприємстві за 2013-2018 роки з урахуванням надбавки для встановленого рівня кваліфікації спеціаліста другої категорії починаючи з 01 листопада 2011 року, з урахуванням сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати;
зобов`язати УДП «Укрінтеравтосервіс» негайно нарахувати та виплатити заробітну плату позивачу за весь час вимушеного прогулу з 05 вересня 2018 року до часу фактичного поновлення на роботі на посаді викладача з урахуванням надбавки встановленого рівня кваліфікації спеціаліста другої категорії, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати;
визнати неправомірною та протиправною відмову у присвоєнні позивачу спеціаліста першої кваліфікаційної категорії з 11 березня 2016 року та зобов`язати уповноважених осіб УДП «Укрінтеравтосервіс» видати відповідний наказ про присвоєння позивачу кваліфікаційної категорії «спеціаліста першої категорії» з 11 березня 2016 року;
визнати противоправними, неправомірними дії ОСОБА_2 та незаконними: наказ від 05 березня 2018 року № 13 «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності»; наказ від 12 березня 2018 року № 15 «Про відсторонення від виконання обов`язків викладача»; наказ від 31 липня 2018 року № 33 «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності»;
визнати неправомірними та протиправними дії посадових осіб філії «Херсонський обласний автомобільно - учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» які складали акти про відсутність на роботі: заступника директора по учбової частині ОСОБА_3 ; старшої методистки навчальної частини ОСОБА_4 ; інспектора з кадрів ОСОБА_5 ; завідувача навчально-методичного кабінету ОСОБА_6 ; юрисконсульта ОСОБА_8; головного бухгалтера ОСОБА_7 , яка склала табель обліку використання робочого часу;
визнати неправомірними та протиправними дії осіб профспілкового комітету УДП «Укрінтеравтосервіс», що дали згоду на його звільнення;
визнати протиправними та неправомірними дії посадових осіб філії «Херсонський обласний автомобільно - учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс»: т. в. о. керівника директора філії «Херсонський обласний автомобільно - учбовий комбінат» ОСОБА_2 ; заступника директора по учбової частині ОСОБА_3 ; старшої методистки навчальної частини ОСОБА_4 ; інспектора з кадрів ОСОБА_5 ; завідувача навчально-методичного кабінету ОСОБА_6 ; юрисконсульта ОСОБА_8; головного бухгалтера ОСОБА_7 
стягнути з ОСОБА_2 на його користь 88 850 грн на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року залучено до участі у справі як співвідповідача філію «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (далі - філія «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс»).
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року задоволено.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року скасовано.
Провадження у справі в частині позовних вимог до філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» закрито.
Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року та ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2023 року залишено без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року (провадження 
№ 61-8062св24) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року залишено без змін.
У червні 2024 року  ОСОБА_1  звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Заява обґрунтована тим, що нововиявленими є обставини, які були встановлені рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в справі № 540/2743/21 за його позовом до УДП «Укрінтеравтосервіс», Філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Вказав, що він звернувся 16 серпня 2021 року з позовною заявою до Херсонського окружного адміністративного суду, предмет спору - відсутність інформації про оплату праці.
Заявник послався на те, що в справі № 540/2743/21 суд встановив, що Філія «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» не надала повної інформації, яка стосувалася б та в повному обсязі охоплювалась площиною запитуваної позивачем інформації, а тому такі дії є протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України і порушують право позивача на отримання інформації з приводу його роботи на посаді викладача у відповідача.
Також заявник вказав, що йому стало відомо про те, що його праця не оплачувалася відповідно до чинного законодавства. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року, залишеною без змінпостановою Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , вказав, що наведені заявником обставини, а саме, інформація про оплату праці, яка, на переконання заявника, йому була невідома та встановлена в межах розгляду іншої справи, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України, такі доводи фактично зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, яке переглянуто апеляційною та касаційною інстанціями.
У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 за нововиявленими обставинами .
Касаційна скарга мотивована тим, що заявником наведено дійсні нововиявлені обставини, які існували, але не були йому відомі, та стали відомі з ухвалення рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року в справі № 540/2743/21, а саме відсутність інформації про оплату праці. Також ОСОБА_1 стало відомо, що його праця не оплачувалася відповідно до чинного законодавства.
Також, заявник вказує, що ним заявлено обґрунтований відвід головуючого судді суду першої інстанції.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій.
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.
Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України.
З таким висновком погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) дійшла висновку про те, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні.
Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Отже, для того, щоб відповідні обставини можна було віднести до нововиявлених відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, вони повинні існувати на час розгляду справи, і про них не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою.
ОСОБА_1 визначає нововиявленими обставинами, які існували, але не були йому відомі під час ухвалення рішення Херсонським міським судом Херсонської області від 13 жовтня 2021 року, відсутність інформації про його заробітну плату; обставина, що його праця не оплачувалася відповідно до чинного законодавства.
Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що вказані обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки такі обставини становили предмет доказування в справі № 766/21922/19, тобто позивач був наділений правом з метою доведення повноти його правової позиції звернутися до суду в порядку частини першої статті 84 ЦПК України з клопотанням про витребування доказів у разі неможливості самостійного їх надання.
В цій справі спір виник у трудових відносинах, а отже очевидно, що в частині розгляду позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату суд мав мати в своєму розпорядженні відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за спірний період його роботи, водночас, в силу частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
В справі № 766/21922/19 рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року переглянуто Херсонським апеляційним судом та Верховним Судом, за апеляційною та касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Тобто, на час ухвалення 25 квітня 2024 року судового рішення Херсонським апеляційним судом, яким залишено в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року, заявнику було відомо про ухвалення Херсонським окружним адміністративним судом рішення від 07 лютого 2022 року в справі № 540/2743/21, а отже, ОСОБА_1 не мав перешкод звернутися до апеляційного суду з клопотанням про долучення доказів в порядку частини третьої статті 367 ЦПК України.
Також, Верховний Суд враховує, що підставами відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 був пропуск строку звернення до суду та недоведеність позовних вимог.
При цьому суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року, виснував, що посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього достатнього обсягу документів для звернення до суду не може бути достатньою підставою для обґрунтування поважності причин пропуску строків звернення до суду за їх захистом, оскільки цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, зокрема, витребування необхідних доказів за клопотанням сторони у разі неможливості самостійно їх надати.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами у розумінні положень статті 423 ЦПК України.
Довід касаційної скарги ОСОБА_1 , що ним заявлено обґрунтований відвід головуючого судді суду першої інстанції, Верховний Суд визнає необґрунтованим з огляду на таке.
02 жовтня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ус О. В., яка мотивована тим, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції не може, на його думку, брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку за виключними обставинами у цій справі. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2025 року заяву про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О. В. передано до канцелярії суду для визначення складу суду, для вирішення питання про вказаний відвід.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ус О. В.
Вказана ухвала мотивована тим, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення саме за нововиявленими обставинами, а не виключними, підстави для задоволення відводу відсутні.
Наведені мотиви відхилення відводу є правильними, оскільки відповідно до частини першої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення, а відповідно до частини тринадцятої статті 33 ЦТПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не можна розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).
Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами норм права, а зводиться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року є необґрунтованою.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2025 рокута постанову Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року в провадженні за заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», філії «Херсонський обласний автомобільно-учбовий комбінат» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції в Херсонській області, Херсонська обласна прокуратура, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
О. В. Ступак