Справа № 216/7636/25 
Провадження № 1-кп/216/435/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 4202504133000402 від 28 липня 2025 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виборга Ленінградської області рф, громадянина України, який має вищу освіту, працює в державному некомерційному підприємстві «Державний університет «Київський авіаційний інститут» на посаді старшого викладача кафедри військової підготовки, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , 
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (далі - ДНП «ДУ «КАІ») від 17 червня 2025 року № 588/к  ОСОБА_3 було призначено на посаду старшого викладача кафедри військової підготовки, а наказом цього підприємства від 25 червня 2025 року № 389/од з останнім було продовжено термін дії строкового трудового договору з 01 липня 2025 року. 
Старший викладач кафедри військової підготовки ДНП «ДУ «КАІ»  ОСОБА_3 здійснює свою діяльність згідно з посадовою інструкцією старшого викладача кафедри, затвердженої наказом ДНП «ДУ «КАІ» від 10 липня 2025 року № 433/од «Про затвердження та введення в дію посадових інструкцій науково-педагогічних працівників.
Наказом ДНП «ДУ «КАІ» від 24 червня 2025 року № 72 старшого викладача кафедри військової підготовки  ОСОБА_3 було відряджено до м. Кривого Рогу терміном на 30 днів з 01 липня 2025 року до 30 липня 2025 року для проведення навчальних зборів та випускних іспитів з військової підготовки офіцерів запасу в 2025 році на базі Криворізького фахового коледжу й призначено головою екзаменаційної підкомісії № 1 екзаменаційної комісії кафедри військової підготовки ДНП «ДУ «КАІ».
26 липня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи на другому поверсі в корпусі № 17 адміністративної будівлі кафедри військової підготовки ДНП «ДУ «КАІ», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Олега Антонова, буд. № 1, в ході усної бесіди із курсантом 232-го навчального взводу ОСОБА_6 запропонував останньому надати йому неправомірну вигоду в розмірі 20 000 грн для вчинення ним, ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 як особи, яка надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за успішне складененя вказаним курсантом випускного іспиту з військової підготовки за спеціальністю «Експлуатація та ремонт літаків і авіаційних двигунів» та отримання останнім позитивної характеристики за місцем проходження навчання.
30 липня 2025 року близько 08.15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на першому поверсі в корпусі № 17 адміністративної будівлі кафедри військової підготовки ДНП «ДУ «КАІ», розташованої на території Криворізького фахового коледжу за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Олега Антонова, буд. № 1, будучі службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від курсанта ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 20 000 грн, які попередньо вказав покласти до шухляди письмового столу в майстерні вказаної будівлі, за вчинення ним, ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 як особи, яка надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за успішне складення вказаним курсантом ОСОБА_6 випускного іспиту з військової підготовки за спеціальністю «Експлуатація та ремонт літаків і авіаційних двигунів» та отримання останнім позитивної характеристики за місцем проходження навчання. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду такі показання. 26 липня 2025 року до нього підійшов курсант ОСОБА_6 з проханням допомогти отримати успішні оцінки на державному іспиті, на що він відповів згодою та повідомив вказаного курсанта, що вартість такої допомоги буде складати близько 20 000 грн, продемонструвавши останньому на екрані свого мобільного телефону знайдену в інтернеті рекламу про встановлення вікон, де фігурувала вказана сума. 28 липня 2025 року відбувся державний іспит у коледжі, за результатами якого, зокрема курсант ОСОБА_6 отримав позитивну оцінку, і наступного дня відповідні документи були направлені до м. Києва. 30 липня 2025 року близько 08.00 год. він перебував на роботі, а саме в майстерні коледжу, куди до нього зайшов курсант ОСОБА_6 , який приніс гроші за його допомогу в успішному складенні іспиту. Він сказав і показав ОСОБА_6 , щоб той поклав гроші в шухляду столу-верстака, який стояв у майстерні коледжу. Після цього близько за 15 хвилин до вказаної майстерні зайшли працівники СБУ, які вилучили з шухляди гроші в розмірі 20 000 грн, які приніс курсант ОСОБА_6 . 
Водночас обвинуваченийзазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось. 
Давши такі детальні показання, обвинувачений  ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх. 
При ухваленні вироку обвинувачений  ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, шкодує про свій негативний вчинок і готовий нести відповідальність. 
Ураховуючи вказану позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений протягом розгляду справи визнавав обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно й повністю підтверджуються та визнаються обвинуваченим, суд дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченнямдоведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.
За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3  за ч. 1 ст. 368 КК України за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтями 12, 45 КК України є нетяжким корупційним злочином.
При цьому обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, має вищу освіту, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює в ДНП «ДУ «КАІ» на посаді старшого викладача кафедри військової підготовки, за місцем роботи характеризується позитивно, до лікарів психіатра та нарколога за медичною допомогою не звертався.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого корупційного кримінального правопорушення, мотиви, обстановку та спосіб його вчинення, перед і пост кримінальну поведінку, ставлення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність офіційної роботи та родини, відсутність утриманців, позитивну характеристику за місцем роботи, неперебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин. 
З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади.
Водночас суд зауважує, що приписами статті 69 КК України виключено можливість суду не призначати обов`язкове додаткове покарання у випадку засудження за корупційне кримінальне правопорушення. 
За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
 
При призначенні вказаного покарання  ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Арешти,накладені на належне обвинуваченому ОСОБА_3 майно та речові докази, підлягають скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Застосований до обвинуваченого  ОСОБА_3  запобіжний захід у вигляді застави слід скасувати, а внесену заставу - повернути заставодавцям. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 (один) рік. 
Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року на належне  ОСОБА_3 майно, а саме на:
- автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
- квартиру АДРЕСА_3 ;
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN», чорного кольору, 2023 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року на належне  ОСОБА_3 майно, а саме на:
- мобільний телефон марки «Google» моделі «Pixel 7», imei: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з сім-картою № НОМЕР_5 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Скасувати арешт,накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року на грошові кошти номіналом 1000 гривень у кількості 20 шт. на загальну суму 20 000 гривень з наступними серіями та номерами: ГК 0420357; ГН 8879051; ГП 4782570; ЗТ 6757668; ЕУ 7937741; ВУ 7647536; ГЛ 5773312; АУ 8787956; ЗТ 08011962; ЗП 0276104; ЕД 3683323; ВУ 7820116; АБ 8751501; ГП 3776483; БН 1555370; ГР 8119455; БМ 9321614; ЗС 8475761; ЗС 8475875; ГН 4751696.
Речові докази, а саме: 
- грошові кошти в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн номіналом 1000 гривень у кількості 20 штук, які передані на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією від 05 вересня 2025 року № 002227 (т. 2, а.к.п. 206), - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та вказаний автомобіль, - вважати повернутими власнику ОСОБА_3 згідно з його розпискою від 14 серпня 2025 року (т. 1, а.к.п. 237);
- мобільний телефон марки «Google» моделі «Pixel 7», imei: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з сім-картою № НОМЕР_5 , який переданий до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 721/25 (т. 2, а.к.п. 208), - повернути власнику ОСОБА_3 ;
- решту речових доказів і документів – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Застосований до  ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави - скасувати.
Заставу, внесену 01 серпня 2025 року за ОСОБА_3 в розмірі 302 800 грн, - повернути заставодавцям, а саме: ОСОБА_7 в розмірі 100 000 грн, ОСОБА_8 в розмірі 100 000 грн і ОСОБА_9 в розмірі 102 800 грн.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження. 

Суддя   ОСОБА_1