Справа № 946/2857/25 
Провадження № 3/946/7/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 лютого 2026 року          м. Ізмаїл 
Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

встановив:

21.04.2025 року до суду від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301266 від 15.04.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом встановлено, що 15.04.2025 року о 11:00 год. в с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області по вул. Українська, №51 ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електроскутером Forte перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 7510 ARRK-0026, тест №607 від 15.04.2025 року, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1.27‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
22.07.2025 представник притягуваного – ОСОБА_2 надав суду клопотання про повернення до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301266 та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, для належного оформлення. У клопотанні представник зазначив, що згідно з обставинами справи ОСОБА_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди. В результаті він отримав тяжкі травми та був госпіталізований бригадою екстреної медичної допомоги до КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня».Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2169, ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у період з 15.04.2025 по 17.06.2025, тобто перебував у медичному закладі більш двох місяців. В ході лікування йому було діагностовано закритий осколковий перелом виростків правої стегнової кістки зі зміщенням уламків та циркулярну рвано-клаптеву рану гомілки. Відразу після доставления ОСОБА_1 до медичного закладу йому були призначені певні медичні препарати. Протокол про адміністративне правопорушення оформлювався працівником національної поліції не на місці ДТП, а у медичному закладі, у той час коли ОСОБА_1 отримував лікування. На відеозапису з відеореєстратора поліцейського вбачається, що під час оформлення справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 лежить на лікарняному ліжку. Також вбачається, що до його руки під`єднано крапельницю, через яку до його організму потрапляють певні ліки.При оформленні справи ОСОБА_1 пояснював поліцейському, що вживав у день ДТП одну пляшку пива та продовжує наполягати на цьому на стадії судового розгляду. При цьому вжиття однієї пляшки пива ні як не пояснює показник алкоголю у його організмі на рівні 1,27 проміле, оскільки пляшка пива ніяк не могла дати такий високий показник.Згідно відповіді КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня», встановити причинно-наслідковий зв`язок між використанням препаратів та визначенням рівня алкоголю у видихуваному повітрі із використанням газоаналізатору не видається можливим, у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», КНП IMP IP ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» не є експертною установою та не володіє компетенцією щодо надання подібного роду інформації. З викладеного вбачається, шо відсутність експертного висновку щодо можливості впливу лікарських препаратів на вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 не дає суду можливості зробити беззаперечний висновок щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за який встановлено ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто унеможливлює дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом.
27.10.2025 представник притягуваного надав суду клопотання про призначення експертизи, в якому просить призначити у справі судово-медичну експертизу.
Постановою суду від 29 жовтня 2025 року призначено у справі судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи наявний причино-наслідковий зв`язок між використанням медичних препаратів, які вживалися ОСОБА_1 (15.04.2025 о 12.30-13.00 год. - Лонгокаїн 0,05 % 10 мл місцево; 13.05 год. - Омнопон 2% 1 мл підшкірно та потім, 15.04.2025 введено такі препарати: дексаром 2,0 мл, NaCI 0,9 % 1000 мл, буперол 100,0 мл, транексамова кислота 10,0 мл, метролідазод 100,0 мл х 3 рази на день, левофлоксацин 100,0 мл х 2 рази на день, глюкоза 5% 200,0 мл, левенциале 30,0 мл, еноксопарин 0,6 мл, анальгін 2,0 мл.) та визначеним рівнем алкоголю у видихуваному ним повітрі (1.27‰ згідно тесту №607 від 15.04.2025 року) із використанням газоаналізатору T DRAGER 7510. Провадження експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Листом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 09.12.2025 за вих. №2034/882-36-25/11-25 повернуто без виконання постанову суду про призначення експертизи.
Постановою суду від 24 грудня 2025 року призначено у справі судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи наявний причино-наслідковий зв`язок між використанням медичних препаратів, які вживалися ОСОБА_1 (15.04.2025 о 12.30-13.00 год. - Лонгокаїн 0,05 % 10 мл місцево; 13.05 год. - Омнопон 2% 1 мл підшкірно та потім, 15.04.2025 введено такі препарати: дексаром 2,0 мл, NaCI 0,9 % 1000 мл, буперол 100,0 мл, транексамова кислота 10,0 мл, метролідазод 100,0 мл х 3 рази на день, левофлоксацин 100,0 мл х 2 рази на день, глюкоза 5% 200,0 мл, левенциале 30,0 мл, еноксопарин 0,6 мл, анальгін 2,0 мл.) та визначеним рівнем алкоголю у видихуваному ним повітрі (1.27‰ згідно тесту №607 від 15.04.2025 року) із використанням газоаналізатору T DRAGER 7510. Провадження експертизи доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».
27.01.2026р. до суду від Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта № 557 від 29.12.2025р.
02.02.2026 представник притягуваного – Дрангой Д.О. надав письмові пояснення щодо складеного протоколу серії ЕПР1 № 301266 від 15.04.2026 відносно ОСОБА_1 , в яких зазначив, що ОСОБА_1 не визнає себе винним у скоєні інкримінованого йому правопорушення та наполягає на закритті справи. Дійсно 15.04.2025 ОСОБА_1 керував електроскутером та приблизно о 11 год. 00 хв. потрапив у ДТП, в результаті якої отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня» бригадою екстреної медичної допомоги, до прибуття наряду патрульної поліції. Протокол про адміністративне правопорушення був складений посадовою особою поліції о 14 год. 22 хв., у медичному закладі, де ОСОБА_1 вже перебував на лікарняному ліжку. Прибув працівник поліції до медзакладу о 14 год. 00 хв. та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер 7510 та останній на це погодився. Результатом проходження огляду став показник на пристрої на рівні 1,27 проміле. Склад правопорушення у протоколі описано наступним чином: 15.04.2025 11:00 с. Ларжанка вул. Українська, 51, водій ОСОБА_1 керував електроскутером, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 пройшов огляд більш ніж через три години після події ДТП, не перебуваючи під наглядом працівників поліції до 14 год. 00 хв. З цього приводу вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення були оформлені з грубим порушенням вимог чинного законодавства, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у законний спосіб. Склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки будь-які докази того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечує. Однак категорично заперечує факт того, що керування відбувалося саме у стані алкогольного сп`яніння. Особа, що притягується до відповідальності зазначає, що ніщо не перешкоджало їй вжити алкоголь у період часу з 11 години до 14 години, коли до нього і прибув поліцейській. При цьому сам ОСОБА_3 не зобов`язаний доводити, коли саме він нібито вживав алкоголь, однак зазначає, що випив 50 грамів горілки вже у лікарні. А керував електоскутером тверезим. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301266 від 15.04.2025, дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а мали бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 130, оскільки, як пояснив ОСОБА_1 , він вживав алкоголь після ДТП, а до неї був абсолютно тверезим, а тому суд не має права самостійно змінити кваліфікацію інкримінованого правопорушення. Також, були інші порушення допущені при оформленні справи. Порушення прав ОСОБА_1 , визначених ст. 268 КУпАП, є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 зазначає, що не роз`яснення йому його прав, у подальшому призвело до можливості для поліцейського оформити справу з чисельними порушеннями, а саме не роз`яснення можливості отримання юридичної допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Відсутність фахівця у галузі права призвело, наприклад, до того, що ОСОБА_1 не знав, що мав право вимагати надати йому відповідну технічну документацію на газоаналізатор та перевірити, чи відповідає його робота державним стандартам. А як виявилося вже на стадії судового розгляду справи, газоаналізатор, за допомогою якого провадився огляд на стан алкогольного сп`яніння, вказаним стандартам не відповідає. Так, наданий на вимогу суду сертифікат відповідності драгеру дійсний до 07.06.2023, так само до 07.06.2023 діє і декларація про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів. Отже драгер, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, не відповідає державним стандартам, а значить суд не може посилатися на його показання у своїй постанові. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що після проходження огляду на стан сп`яніння, він висловив незгоду з результатами проходження, а поліцейський, всупереч вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, не роз`яснив ОСОБА_1 його право на проведення огляду у медичному закладі, та не вжив заходів до проведення такого огляду.
04.02.2026 представник притягуваного – ОСОБА_2 надав додаткові письмові пояснення щодо складеного протоколу серії ЕПР1 № 301266 від 15.04.2026 відносно ОСОБА_1 , в яких зазначив, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було допущено порушення п. 9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС Україні від 09.11.2015 № 1452,735, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При цьому, згідно зі складеним протоколом Калатуша керував електроскутером в 11:00 год., а огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено о 14:15 год., тобто через 3 год. 15 хв. після виявлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні 05.02.2026 представник притягуваного – Дрангой Д.О. зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згодний, просив провадження по справі закрити з підстав, визначених у його письмових поясненнях. Відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Права притягуваному не роз`яснювалися. Дія сертифікату на газоаналізатор закінчилася.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.
Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила.
У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.1.10. ПДР учасник дорожнього руху, це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
Отже, коли електроскутер служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є також низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
В вищенаведених постановах Верховного Суду вказано про те, що для кваліфікації діяльності, пов`язаної з використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.
Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.».
Враховуючи викладене, слід зробити висновок про те, що електроскутер є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом, а саме електроскутером Forte (з електродвигуном потужністю 2,50 Kw) і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.
У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п.2 розділу 1, п.12 розділу П Інструкції, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до п. п. 6 п. 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до п. п. 1, 3, 4 п.2 Порядку, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Відповідно до п. п. 7, 10 п.2 Порядку, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: результатом перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER7510 ARRK-0026, тест №607 від 15.04.2025 року, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,27‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який притягуваний підписав, віодеозаписом.
Згідно відповідей КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 14.07.2025р., 07.10.2025р., 07.10.2025р., ОСОБА_1 дійсно був доставлений до приймального відділення та відділення екстреної та невідкладної медичної допомоги КНП IMP IP ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» 15.04.2025. 15.04.2025 у приймальному відділенні та відділенні екстреної та невідкладної медичної допомоги КНП IMP IP ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» ОСОБА_4 були введені наступні лікарські препарати: 12.30-13.00 год. - Лонгокаїн 0,05 % 10 мл. місцево; 13.05 год. - Омнопон 2% 1 мл підшкірно. Після переведення пацієнта ОСОБА_1 до травматологічного відділення КНП IMP IP ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня». 15.04.2025 було призначено та введено наступні препарати: дексаром 2,0 мл, NaCL 0,9% 1000 мл, буперол 100,0 мл, транексамова кислота 10,0 мл, метронідазол 100,0 мл х 3 рази на день, левофлоксацин 100,0 мл х 2 рази на день, глюкоза 5% 200.0 мл, левенциале 30,0 мл, еноксогіарин 0,6 мл, анальгін 2,0 мл».
Згідно Висновку експерта № 557 від 29.12.2025р., вказані медичні препарати, які вводилися ОСОБА_1 15.04.2025 року (лонгокаїн, омнопон, дексаром, натрію хлорид 0,9%, буперол, транексамова кислота, метронідазол, левофлоксацин, глюкоза 5%, левеиціале, еноксапарин, анальгін) не належать до алкоголевмісних препаратів і не містять у своєму складі етилового спирту. Тобто, використання даних препаратів не здатне зумовити появу алкоголю у видихуваному повітрі або зумовити розвиток алкогольного сп`яніння. Зазначені лікарські препарати є анестетиками, анальгетикам антибіотиками, інфузійиими розчинами, антикоагулянтами та препаратам що застосовуються з лікувальною метою. Вони не метаболізуються в організмі людини з утворенням етилового спирту і не впливають на показники газоаналізаторів типу DRAGER шляхом формування хибнопозитивних значень таких що еквівалентні вмісту алкоголю. Рівень алкоголю у видихуваному повітрі 1,27%о, зафіксований тестом №607 від 15.04.2025 року газоаналізатором DRAGER 7510, є показником наявності в організмі етилового спирту, отже, причинно-наслідковий зв`язок між застосуванням перелічених лікарських засобів та визначеним рівнем алкоголю у видихуваному повітрі відсутній.
Відповідно до абзацу 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Щодо твердження представника притягуваного про те, що ОСОБА_1 о 11 год. 00 хв. потрапив у ДТП, протокол про адміністративне правопорушення був складений посадовою особою поліції о 14 год. 22 хв., у медичному закладі, працівник поліції до медзакладу о 14 год. 00 хв., тобто ОСОБА_1 пройшов огляд більш ніж через три години після події ДТП, не перебуваючи під наглядом працівників поліції до 14 год. 00 хв., то суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень ч.4 ст.266 КУпАП виставляється вимога щодо проведення огляду не пізніше, ніж 2 години з моменту встановлення підстав для його здійснення, а не з моменту вчинення ДТП. Крім того, між моментом ДТП та виявлення цього факту працівниками поліції, встановленням переліку учасників ДТП та їх місцезнаходження може пройти час, особливо враховуючи факт доставляння притягуваного до лікарні ще до прибуття на місце пригоди працівників поліції, як зазначає сам представник притягуваного в письмових поясненнях від 02.02.2026. Так, як зазначено в поясненнях, ОСОБА_1 потрапив у ДТП та був госпіталізований до лікарні, а працівник поліції до медичного закладу прибув о 14:00 год. Вказане обґрунтовано ускладнюванням проведення огляду через травмування ОСОБА_1 . При цьому, вимога щодо проведення огляду протягом 2 годин є вказівкою для особи, що проводить огляд для забезпечення актуальності даних огляду, однак встановлення показника стану алкогольного сп`яніння навіть після спливу 2-х годин не свідчить про недійсність цих результатів та про незнаходження особи у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння ДТП. А навпаки виявлення показника 1.27% через 3 години свідчить про наявність більшого вмісту алкоголю в крові станом на момент ДТП.
Крім того, як неодноразово зазначав Верховний Суд, не будь-які порушення процедури отримання доказів тягнуть за собою недопустимість отриманих доказів. На думку суду, проведення огляду більш ніж через дві години після вчинення ДТП не свідчать про недопустимість отриманих внаслідок цього доказів. Будь-яких порушень прав притягуваного вказаними діями не встановлено. 
Щодо пояснень представника притягуваного про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а саме, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функції водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, а на час прибуття працівників патрульної поліції водій не керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, то суд зазначає, що в письмових поясненнях представник притягуваного визнає факт керування електроскутером та потрапляння у ДТП. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на лінію 102 поступило 15.04.2025 повідомлення про ДТП за участю, у тому числі електроскутера під керуванням ОСОБА_1 . Повідомлення здійснено іншим учасником ДТП – ОСОБА_5 . Цей факт не заперечується притягуваним і на відео. Отже суд критично ставиться до твердження, що ОСОБА_1 не керував електроскутером. Поліцейський прибув до медичного закладу вже після госпіталізації притягуваного з місця ДТП. Тому на відео з бодікамери не міг бути зафіксований факт керування.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 також підтверджується в постанові від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження №12025162150000577 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України (а.с. 36), де встановлено, що ОСОБА_1 керував електроскутером Forte, та вчинив ДТП через порушення ПДР. Про вказаний факт також складено протокол серії ЕПР1№435667 від 27.08.2025, який розглянуто Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області та постановою суду від 09.09.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу.
Щодо твердження представника притягуваного, що нічого не заважало притягуваному вжити алкоголь вже після керування, після ДТП, а саме з 11:00 до 14:00 год., то суд звертає увагу, що згідно п.п. є п. 2.10 ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Враховуючи викладене суд критично ставиться до твердження представника притягуваного, що притягуваний випив 50 грам горілки вже в лікарні після ДТП, які є бездоказовими.
Крім того, суд звертає увагу, що до письмових пояснень представника притягуваного від 02.02.2026 притягуваний та його представник не висловлювали означеної позиції та в клопотанні від 21.07.2025 зазначено, що при оформленні справи притягуваний пояснював поліцейському, що «випив у день ДТП одну пляшку пива і все, що не могло викликати показник алкоголю в організмі на рівні 1.27% проміле». Отже такі пояснення є суперечливими та суд їх оцінює як намір уникнути відповідальності.
До того ж, на наявному у справі відео притягуваний зазначив, що він вживав алкогольні напої.
Щодо твердження представника притягуваного про незгоду притягуваного із результатами Драгеру та не роз`яснення йому прав на проведення огляду у медичному закладі, то суд звертає увагу, що огляд ОСОБА_1 первісно проводився вже в медичному закладі, що відповідає вимогам п. 8 Розділу І Інструкції №1452 від 09.11.2025. Крім того, як вбачається на відео, притягуваний не висловлював свою незгоду із результатами Драгеру. 
Відносно твердження представника притягуваного про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений Газоаналізатором, який не відповідає стандартам та термін його дії закінчився на момент огляду, то суд звертає увагу, що згідно наданого суду Свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 12.11.2024, на газоаналізатор, за допомогою якого проводився огляд, воно було чинне до 12.11.2025, а отже й на момент проведення огляду ОСОБА_1 , а отже будь-які порушення законодавства відсутні.
Щодо твердження представника притягуваного про незабезпечення права притягуваного скористатися правовою допомогою, то суд зазначає, що притягуваний під час розгляду справи на цьому не наголошував, а отже пояснення про порушення цього права є безпідставними.
Крім того, твердження, що порушення права на правову допомогу спричинило позбавлення притягуваного можливості витребувати документи на газоаналізатор є безпідставним, так як це не призвело до порушення його прав, з огляду на те, що ці документи було витребувано судом під час судового розгляду справи.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1  за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , правопорушення, те що згідно довідки САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 21.04.2025р. він отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 04.01.2012, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283 – 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя:  А.С. Адамов