Справа № 420/16746/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо визначення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи із 80% відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок врахування 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до 1 категорії, у відповідності до пункту «в» статті 13 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.04.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонрській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідачем проведений перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №420/11044/23, виходячи з 70% грошового забезпечення, на підставі ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, внаслідок чого розмір грошового забезпечення позивача зменшився. В свою чергу, позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою у відповідь на яку отримав відомості про перерахунок пенсії без врахування розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено під час її призначення.
Вважаючи відмову ГУ ПФУ в Херсонській області у проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.
16.06.2024 року за вхід. №ЕС/60281/25 від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що з 29.04.2006 були внесені зміни до статті 13 Закону та скасована дія попередньої редакції, якою було передбачено, що особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорії 2,3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому Головним управлінням правомірно було проведено розрахунок пенсії за діючою редакцією ст. 13 Закону у розмірі 70 % грошового забезпечення (за вислугу 25 років).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 09.02.2005 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до висновку про призначення пенсії за вислугу років від 21.02.2005 року, який наявний в базі КП «ДСС», пенсію позивачу призначено з 09.02.2005 року відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ у розмірі 80% сум грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 1 категорії.
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-88 роках (категорія 1), що підверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №?420/11044/23 від 21.06.2023, що набрало законної сили 24.07.2023, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.12.2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 02.02.2022 № 33/42-Л-7о/п, видано станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з урахуванням здійснених виплат, у серпні 2023 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах покладених зобов`язань. 
Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з вересня 2023 року. 
Як вбачається з 01.09.2023 здійснено перерахунок пенсії позивача, однак розмір пенсії розраховано з 70% сум грошового забезпечення на підставі частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на час перерахунку пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою, в якій просив, зокрема, провести перерахунок пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, виходячи з розрахунку 80% грошового забезпечення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом повідомило позивача про правомірність проведених перерахунків.
Крім того, у відзиві представником Головного управління підтверджено, що пенсія Позивачу призначена з 09.02.2005 року у розмірі 80% грошового забезпечення та в подальшому була зменшена до 70%.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.
У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
З матеріалів справи слідує, що позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а тому мав право на підвищення пенсії на 10% при її призначенні.
Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема: в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
З набуттям чинності Законом №3591-IV нова редакція пункту «в» ч.1ст. 13 Закону №2262-ХІІ не передбачала указаної відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до відповідних категорій.
Перерахунок призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій визначено ст. 63 цього Закону (у редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачу), відповідно до ч. 1, 3 та 4 якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється ст.13 Закону №2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі ст. 63 Закону №2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено з наведених у п. 43-48 цієї постанови норм, складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Водночас відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно дост.13 Закону №2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.
Матеріали справи свідчать, що на час виникнення спірних правовідносин ст.13 Закону №2262-ХІІ була чинною у редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вказаної 10-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1.
В ст. 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, а тому застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень ст. 13 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IVє протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами ч.1ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії.
При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у зразковій справі №240/5401/18.
Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі ст. 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.
Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення. При цьому, станом на 01.01.2008 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 70% сум грошового забезпечення.
Враховуючи зазначене, суд наголошує, що зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача відбулося не під час призначення пенсії, а на момент здійснення її перерахунку з 01.01.2008.
Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а дійшла наступного висновку:
« 72. Суди попередніх інстанцій установили, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу в грудні 2002 року відповідно до пунктів "а", "в" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ, її розмір складав 93% від грошового забезпечення, у тому числі 10% - збільшення розміру пенсії на підставі пункту "в" частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 1.
73. На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону №2262-ХІІ була чинною у редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вказаної 10-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1.
74. Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону №2262-ХІІу редакції Закону №3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.
75. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІна основі постанов №103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним».
Застосовуючи цей правовий висновок до обставин справи, суд вважає, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням 70% суми грошового забезпечення, тоді як відповідно до законодавства, чинного на момент призначення пенсії, цей показник становив 80%.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №380/20679/23.
Враховуючи наведене, суд з метою ефективного захисту права позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до пунктів «а» та «в» частини першої статті 13 Закону №2262-XI (у редакції, чинній на час призначення пенсії) з врахуванням додаткових 10 відсотків грошового забезпечення передбачених для ліквідаторів аварії на ЧАЕС і віднесених до 1-ї категорії.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судом також враховується п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір".
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити з 01.09.2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи із 80% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до 1 категорії, у відповідності до пункту «в» статті 13 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), ЄДРПОУ 21295057, ел. пошта gu@ks.pfu.gov.ua, тел. 380552353980)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА