Справа № 297/3863/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми віку повноліття.
Позовна заява мотивована тим, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 2021 року у Берегівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівського району Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківську), про що зроблено відповідний актова запис за № 135. 
За період шлюбу в них народилось двоє доньок, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні та вихованні. 
Шлюб з відповідачем бажає розірвати по тій причині, що після народження меншої доньки, відповідач покинув сім`ю, тобто більше чотирьох років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Крім того, кожен з них має різні погляди на шлюб і сім`ю, жодної моральної та матеріальної допомоги від відповідача як дружина позивачка не отримує, вони живуть кожен своїм життям, а не як одна сім`я. 
Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не розуміють одне одного, мають різні характери та між ними відсутні взаєморозуміння і довіра.
Вищенаведене в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спору про розділ майна, що є спільною сумісною власністю, у них не виникає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони не мають наміру зберегти шлюб.
Позивачка переконана, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дітей. Примиритися не бажає. 
Крім того, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітніх доньок взагалі не надає, хоча має регулярний і стабільний дохід, так як працює неофіційно за кордоном. Також інших утриманців не має. 
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
11 вересня 2021 року у Берегівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівського району Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківську) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за актовим записом № 135 (а. с. 7).
З матеріалів справи вбачається, що подружжя тривалий час фактично не проживає однією сім`єю, спільного господарства не веде, подружні відносини припинені, взаєморозуміння та підтримка між сторонами відсутні. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не виявляє наміру до примирення, що суд визнає обґрунтованим.
Відповідач будь-яких заперечень або доказів на спростування доводів позивачки суду не надав, відзив на позов не подав.
Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
 
За таких обставин, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід задовольнити.
Судом також встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей – доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 8, 9).
Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, доказів протилежного суду не подано. При цьому з пояснень позивачки вбачається, що відповідач має стабільний дохід, працює неофіційно за кордоном та не має інших утриманців.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі 2 817 гривень (2 817 грн. – 50% = 1 408,50 грн.), а віком від 6 до 18 років в розмірі 3 512 гривень (3 512 грн. – 50% = 1 756 грн.).
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати двох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги позивачки в цій частині та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 гривень щомісячно на кожну, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2025 року до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ст.ст. 141, 430 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 265, 267, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ч. 2 ст. 112, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,
рішив:
Позов задовольнити.
Шлюб зареєстрований 11 вересня 2021 року у Берегівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівського району Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківську), за актовим записом № 135, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 – розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканкою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2025 року до досягнення дітьми повноліття.
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя:	  	Лайош ГАЛ