Справа № 306/2072/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 січня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.
суддів Джуга С.Д., Мацунич М.В.
з участю секретаря Голубєвої Є.Д. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2025 року та додаткове рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2025 року, у справі № 306/2072/24 (Головуючий: Жиганська Н.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО", ТОВ"ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ про визнання неправомірними дій з припинення електропостачання житла та зобов`язання вчинити дії, у якому просили визнати неправомірними і незаконними дії відповідачів по припиненню електроживлення житла позивачів за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати їх невідкладно відновити електроживлення житла позивачів; з?обов`язати ПрАТ «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» вилучити із реєстру ТКО точку комерційного обліку електричної енергії, яка зареєстрована за даною адресою, зобов`язати ПрАТ «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» повернути на місце приватний лічильник електричної енергії НІК 2102-01.E2MT1 із заводським номером 7728060; та стягнути із відповідачів судові витрати, понесені позивачами.
Рішенням Свалявського районного суду від 13 лютого 2025 року у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Свалявського районного суду від 11 квітня 2025 року заяву представника ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" – адвоката Кльофа Василя Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі №306/2072/24 - задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. у зв`язку з розглядом цивільної справи № 306/2072/24.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що поставлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного і всебічного дослідження мірою обставин підстави заміни НІК 2102-01.E2MТІ, який знаходився у власності позивачів. У позивачів немає ні у власності, ні на праві власності, ні у користуванні електроустановки (електроустановок, тому позивачі не є споживачами, не є учасниками ринку електричної енергії. Позивачі є користувачами електричної енергії для забезпечення життєдіяльності: здоров`я, безпеки і життя. За 30 днів ТОВ "ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ не надало запитувану інформацію щодо джерела заборгованості, що робить всі претензії ТОВ "ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» щодо непідтвердженими та безпідставними. У рішенні суду не встановлено, що між ТОВ"ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ та ОСОБА_2 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а отже позивачі мають право отримати і тому запитувати інформацію від відповідача ТОВ"ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ на відключення за заборгованість житло людей у АДРЕСА_1 було відключено працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від електроживлення у даній справі.
У поданій апеляційній скарзі на додаткове рішення суду позивачі зазначають, що вони не мали інформації, не отримували від представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» документів на підтвердження відповідних вимог щодо розподілу судових витрат, не розуміли, що саме буде розглядатися на судовому засіданні – 11 квітня 2025 року, не мали змоги підготуватися до засідання та надати відповідне клопотання про зменшення розміру таких витрат. Також позивачі вважають заявлену суму витрат у розмірі 20 000 грн. надмірною, неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витрачених ним часом на надання таких послуг. Стягнення таких витрат становить надмірний тягар для позивачів і розмір цих витрат має бути зменшений до 10000 грн., а у подальшому просила відмовити у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу із апелянтів на користь відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго».

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ПАТ «Закарпаттяобленерго» - Кльофа В.І., який просить оскаржувані рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що додаткове рішення суду підлягає зміні у частині визначення стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергії, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів; 
Згідно з п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» - побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач(юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Із 01.01.2019 року ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО", внаслідок реформи на ринку електричної енергії, почав виконувати функції оператора системи розподілу на ринку електричної енергії.
Так між приватним акціонерним товариством "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії фактом споживання електричної енергії та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ ОСОБА_2 став споживачем ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО"
Споживач ОСОБА_2 своєчасно не сплачував за електроенергію спожиту за вищезазначеною адресою і у нього виникла заборгованість, яка станом на 06.01.2024 року рахувалася у розмірі 14469,78 грн.
ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" через центральну інформаційно-комунікаційну платформу ОСОБА_5 від ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ" як постачальника електричної енергії отримано заявку на відключення ТКО, власником якої є позивач ОСОБА_2 у зв`язку з чим об`єкт був відключений 28.02.2024 року, що підтверджується завданням на відключення від 28.02.2024 р.
Отже, з 28.02.2024р. об`єкт вважається відключеним від електроживлення та повторне відключення у відповідності до нормативно- правових актів, не проводилося.
18.06.2024 року працівниками ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" за місцем проживання позивачів було виявлено порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ: а саме самовільне підключення після відключення за заборгованість без зміни схеми обліку (акт про порушення № 138428 від 18.06.2024 року).
29.08.2024 року ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" здійснило заміну приладу обліку на об`єкті та встановив лічильник електричної енергії із заводським № 13423508, в якому вбудована функція дистанційного відключення та підключення.
При попередньому направленні попередження про припинення електроживлення від 22.08.2024 року за № 541-21/1324, об`єкт за адресою АДРЕСА_1 дистанційно відключений від електроживлення за зверненням електропостачальника та за ініціативою ОСР у зв`язку із недопуском працівників ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" до вузла обліку електричної енергії та здійснення споживачем самовільного підключення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1405 внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану`відповідно до яких скасовано мораторій (заборону) на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати за житлово – комунальні послуги населенням, а також на припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг за заборгованість з оплати за житлово – комунальні послуги населення в територіальних громадах, території яких не відносяться до території можливих бойових дій, бойових дій та окупованих територій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги/, а тому на сьогодні постачальники електричної енергії мають право ініціювати припинення електроживлення об`єктів побутовим споживачам розташованих на відповідних територіях, за заборгованість з оплати спожитої електричної енергії (окрім, об`єктів споживачів, які було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. 
02 квітня 2018 року між ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" та ОСОБА_2 було підписано акт розмежування багажової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.
Разом з тим, лічильник електричної енергії знаходиться в межах експлуатаційної відповідальності ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" як оператора системи розподілу, що надає послуги комерційного обліку електричної енергії та відповідальний за точку комерційного обліку за адресою АДРЕСА_1 і ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" здійснював заміни лічильника електричної енергії на об`єкті у відповідності до вимог нормативно – правових актів у сфері енергетики.
Відповідно до п. 32 ч 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», електроустановка – комплекс взаємопов`язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи зберігання енергії.
Згідно положень п 1.1.2. ПРРЕЕ, об`єкт-елетрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.
Об`єкт побутового споживача – квартира, житловий будинок (частина будинку) приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначений у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належить індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користуванні за яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будинку.
Сама квартира, як об`єкт побутового споживача із проводною та електричними приладами повністю відповідає визначенню електроустановки.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що здійснюючи дії по припиненню електропостачання до квартири позивачів та заміну лічильника, відповідачі діяли у спосіб, визначений Законом та у межах надання їм повноважень.
Рішення Свалявського районного суду від 13 лютого 2025 року є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни та скасування немає.
Додатковим рішенням Свалявського районного суду від 11 квітня 2025 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. У зв`язку з розглядом цивільної справи №306/2072/24 слід змінити відповідно до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України яким зменшити розмір стягнення таких із наступних підстав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У пункті 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судова колегія враховує конкретні обставини справи, критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме їх дійсність, необхідність та розумність їх розміру, ураховуючи складність справи та фінансовий стан їх учасників слід стягнути із ОСОБА_3 ОСОБА_2 на користь ПАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" на професійну правничу допомогу 5000 грн, по 2500 грн. із кожного.

Із врахуванням вищезазначених обставин судові витрати на правничу допомогу понесені ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" в апеляційній інстанції слід стягнути із ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у сумі 3000 грн. по 1500 грн. із кожного.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Додаткове рішення Свалявського районного суду від 11 квітня 2025 року змінити, зменшивши судові витрати, які підлягають стягненню із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. по 2500 грн. з кожного. 
У решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3000 грн. по 1500 грн. з кожного на професійну правничу допомогу на користь ПрАТ "ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" понесені ними в апеляційній інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19 січня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ