Справа № 127/27951/25 
Провадження № 3-зв/127/41/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.01.2026	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про відвід судді Ковальчук Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із заявою в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В. перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП).
17.12.2025 ОСОБА_1 подав до відділу прийому суду заяву про відвід судді Ковальчук Л.В. Заява мотивована тим, що суддя упереджена. Зокрема, в ході розгляду адміністративних матеріалів, упередженість судді полягає у тому, що захисник заявника подав клопотання про відкладення розгляду справи, який був призначений на 20.11.2025, у зв`язку з підозрою у нього – ОСОБА_1 – на COVID-19. Однак у судовому засіданні, в якому був присутній його захисник, суддя повідомила, що затягування процесу нічого не дасть і він все одно не уникне відповідальності. Зауважив, що то було перше клопотання про відкладення судового розгляду справи, поважність причин неявки була підтверджена документально.
ОСОБА_1 в судовому засідання заяву підтримав та просив заяву задовольнити з підстав, викладених у заяві.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Чинний КпАП не містить відповідних правових норм, які б уповноважували сторін справи (її учасників) на звернення із заявою про відвід судді. Відповідно відсутнє й правове регламентування порядку розгляду таких заяв і підстав для відводу судді. Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити таке.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) хоча особа за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (п. 51 рішення ЄСПЛ у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).
Також й інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція). Зокрема, це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління – Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Маліге (Malige) проти Франції»).
У зв`язку з тим, що санкцією закону про адміністративну відповідальність, до якої ОСОБА_2 притягується до відповідальності, передбачене, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає, що у цьому випадку її слід розцінювати саме крізь призму пред`явлення кримінального покарання і відповідно під час вирішення заяви про відвід судді слід керуватися саме кримінально-процесуальним законом. 
Чинним кримінально-процесуальним законодавством України, зокрема частиною першою статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визначено правові підстави, які унеможливлюють участь судді в кримінальному провадженні. 
Зокрема, зазначеною статтею визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 
У заяві про відвід судді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, як на підставу для відводу судді послався на те, що суддя проявила упередженість під час вирішення справи по суті. Разом з тим, жоден доказ на підтвердження обставин, викладених у заяві про відвід заявник суду не надав. Тому суд вважає, що обставини, які викладені у заяві об`єктивними даними не підтверджені. Разом з тим, суд, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для відводу судді у зв`язку з його упередженістю, суд вважає за доцільне зауважити таке.
ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці нагадував про існування у питанні безсторонності судді (суду) об`єктивного та суб`єктивного критерію. Зокрема, у справі «Олександру-Маріан Янку проти Румунії» (заява № 60858/15), «Паунович проти Сербії» (заява №54574/07) ЄСПЛ нагадав, що під суб`єктивним критерієм безсторонності маються на увазі особисті переконання і поведінка судді – чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі Під об`єктивним критерієм мається на увазі, чи дотримав суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості; чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Слід при цьому зауважити, що застосовуючи суб`єктивний тест, ЄСПЛ неодноразово постановляв, що особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою, доки не доведено протилежного («Ле Комт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії»); повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти , що можуть поставити під сумнів його безсторонність («Морель проти Франції», «Пескадор Валеро проти Іспанії», «Лука проти Румунії»). Об`єктивний тест, згідно з практикою ЄСПЛ, стосується переважно ієрархічних та інших зв`язків між суддею та іншими особами у справі («Межнаріч проти Хорватії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Об`єктивні відомості, які б свідчили про упередженість суду з точки зору об`єктивного критерію, як суд зазначив вище, суду не надані. Не надані суду і докази наявності інших обставин, які свідчать про упередженість судді з точки зору об`єктивного критерію. Разом з тим, аналізуючи доводи, викладені у заяві про відвід, суд вважає, що з точки зору суб`єктивного критерію в стороннього спостерігача може виникнути враження про упередженість складу суду. Тому з метою забезпечення дотримання права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на здійснення судового розгляду саме неупередженим складом суду, суд вважає за доцільне заяву задовольнити.
Керуючись статтями 278, 283 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчук Л.В. – задовольнити.
Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Ларису Василівну від участі у справі № 12727951/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Матеріали справи передати до відділу прийому та реєстрації (канцелярії) для визначення складу суду для розгляду матеріалу по суті.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: