Справа № 367/10049/25
Провадження №2/367/6259/2025

РІШЕННЯ
Іменем України

26 грудня 2025 року        місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Білогруд О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гончаренко Н.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,
установив:
у серпні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області звернулася позивачка ОСОБА_2 з указаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На разі батьки розлучені, а вона є їх повнолітньою дочкою, яка продовжує навчання у закладі вищої освіти. Вона є студенткою 1го курсу денної форми навчання на договірній основі Факультету архітектури, будівництва та дизайну Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут», термін навчання за освітнім рівнем «бакалавр» з 01.09.2024 до 30.06.2028. За навчання кошти сплачує її мати ОСОБА_3 , вартість навчання за семестр 15 950,00 грн. Батько працює, а тому має можливість її утримувати до досягнення 23річного віку. Покликаючись на положення Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на неї, у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23-ти трьох років у розмірі 7500,00 грн щомісячно. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, указану заяву передано для розгляду судді Білогруд О.О. Ухвалою від 11.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 17.11.2025.
17.11.2025 через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що ним визнаються позовні вимоги ОСОБА_2 частково, зокрема у розмірі 2000,00 грн з огляду на таке. Позивачка з проханням надавати матеріальну допомогу до нього не зверталася. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем відповідач не має змоги надавати допомогу у розмірі, який просить позивачка, оскільки з 2022 року перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та має на утримані малолітню дитину 2017 року народження, є військовослужбовцем і отримує дохід не значний дохід. Так, за період з вересня до листопада 2025 отримав 91 071,00 грн грошового забезпечення (31 357,00 грн в місяць). З ними проживає син дружини від попереднього шлюбу, який є студентом закладу вищої освіти, навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. Оскільки рідний батька пасинка є військовослужбовцем та з жовтня 2024 перебуває у статусі зниклого безвісти в зоні активних бойових дій, то всі витрати на матеріальне забезпечення пасинка, зокрема, і оплата за навчання лягли на його дружину ОСОБА_4 . Вона працює, однак отримує незначний дохід у розмірі приблизно 12 000,00 грн. Також зазначено, що відповідач на разі здобуває вищу освіту за кошти фізичних осіб і вартість навчання складає 83 100,00 грн за рік. Також відповідач має низку захворювань, які потребують систематичного лікування, проходження медичних оглядів та придбання лікарських засобів, що тягне за собою постійні матеріальні витрати. Відповідач має кредитні зобов`язання щодо оплати вартості квартири, яку ним разом з дружиною взято в іпотеку, щомісячний платіж становить 5870,09 грн. Комунальні витрати становлять 4000,00 грн. Указане у сукупності не дає можливості відповідачу сплачувати аліменти дочці у зв`язку з її навчанням у розмірі 7500,00 грн. З огляду на викладене, покликаючись на положення Сімейного кодексу України, відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 2000,00 грн.
22.10.2025 від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Судове засідання 17.11.2025 не відбулося, у зв`язку з неявкою учасників, судове засідання 16.12.2025 не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщені суду. 
У судове засідання 19.12.2025 позивачка та представник відповідача не з`явилися, відповідач не заперечував проти проведення засідання за відсутності його представника, від позивачки раніше надходила заява про розгляд за її відсутності. У судовому засідання 19.12.2025 відповідач просив урахувати обставини та обґрунтування, зазначені у його відзиві, також зауважив, що після того у нього змінилися обставини, що впливають на будь-яку його здатність сплачувати аліменти, просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Так, нещодавно пройшов медичне обстеження – МРТ головного мозку, за результатами якого установлено попередній діагноз «кіста шишкоподібної залози», указане потребує додаткових витрат на проведення обстежень, лікування. Також зазначив, що на даний час групи інвалідності не має, у власності майна немає, квартира у якій вони родиною проживають взяли у кредит, відповідні зобов`язання до 2043 року, оформлено договір іпотеки. 
У судовому засіданні суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, оголошено, що рішення буде проголошено 26.12.2026 о 15:40.
Судом встановлено такі обставини справи.
Позивачка ОСОБА_2 18.02.2025 набула повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.03.2007 Сулимівською сільською радою Яготинського району Київської області Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Батьки ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.03.2020 у справі №367/6171/19 розірвано. 
Відповідно до договору від 12.08.2024, укладеного між Національним авіаційним університетом в особі Голови комісії з реорганізації НАУ та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вступила на навчання на 1 курс в указаному закладі вищої освіти на денну форму навчання, за освітньою програмою ІТ-дизайн, спеціальність 022Дизайн для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2028, фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних та юридичних осіб. 
Згідно довідки від 25.02.2025 №10.01/23, виданої Державним некомерційним підприємством «Державний університет «Київський авіаційний інститут», ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу, денної форми навчання на договірній основі Факультету архітектури, будівництва та дизайну Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» IV рівня акредитації, термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр» з 01.09.2024 до 30.06.2028. 
Згідно із заявою на перерахування готівки та квитанції від 06.02.2025 ОСОБА_2 за навчання, зокрема за 2й семестр 1го курсу навчання, сплачено 15 950,00 грн.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 02.07.2019, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Згідно з довідкою, виданою головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №9» ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 2017 року народження, та ОСОБА_6 , 2005 року народження. 
Відповідно до договору №К14817242, укладеного 11.08.20025 між Державним податковим університетом в особі в.о. ректора та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти за освітнім ступенем бакалавра, назва спеціальності К9 Правоохоронна діяльність, заочної форми навчання, загальна вартість освітньої послуги 83 100,00 грн.
19.07.1922 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_7 – ОСОБА_8 , указане підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого 19.07.2022. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , указане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 14.02.2023 повторно.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , батьками якого указано ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Згідно договору №24, укладеного 13.08.2024 між Державним податковим університетом в особі в.о. ректора та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є здобувачем вищої освіти, за освітньою програмою Інформаційні управляючі системи і технології (за галузями), спеціальність 122 Комп`ютерні науки, ступінь вищої совіти бакалавр, програма є акредитованою та діє до 01.07.2026. Згідно договору №24013403 від 13.08.2024 навчання здійснюється за кошти фізичних та юридичних осіб, загальна вартість навчання 140 097,00 грн, термін навчання з 01.09.2024 до 30.06.2027 (довідка від 27.09.2024 №460).
Копією листа від 08.10.2025 № 12590 ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслано ОСОБА_6 дублікат сповіщення щодо військовослужбовця ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_9 , який зник безвісти 23.10.2024.
Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 21.06.2023, ОСОБА_1 придбано нерухоме майно – квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 21.06.2023 між ОСОБА_1 та АТ «СКАЙ БАНК» укладено договір про іпотечний кредит у сумі 751 100,00грн та договір іпотеки на нерухоме майно – квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 
Згідно з довідкою про доходи від 12.11.2025 №1427 за період з вересня до листопада 2025 року ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_6 нараховано грошове забезпечення у розмірі 95 503,55 грн.
Також до матеріалів судового провадження долучено копії консультаційний висновків спеціалістів, УЗД-дослідження відповідача ОСОБА_1 та квитанції про оплату комунальних послуг.
Норми права застосовані судом
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина.
Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За частиною першою статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Тобто, наведені положення закону чітко і безальтернативно вказують на те, що батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу, а потреба дитини в такій допомозі виникла та існує саме виключно у зв`язку з їх навчанням.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно з частинами першою, третьою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Відповідно до частин першої - третьої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
Згідно з частиною другою статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частинами другою та третьою статті 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (статті 81 ЦПК України).
Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17).
Звертаючись до суду, позивачка ОСОБА_2 у позовній заяві виклала обставини, якими обґрунтовувала свої вимоги, зазначила докази, що підтверджують указані обставини, відповідач ОСОБА_1 скористався правом на подання відзиву. Разом з тим, сторонами не заявлено клопотань про вжиття заходів забезпечення доказів, не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою чи відзивом із поважних причин, не подано клопотань про їх витребування судом. При цьому, за заявленим предметом спору у цій цивільній справі суд не має визначених законом повноважень збирати докази з власної ініціативи. Отже, позивач та відповідач на власний розсуд розпорядились своїми правами, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними процесуальних дій, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18. 
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову.
Судом зауважується, що у спорах такої категорії позивачу слід довести потребу у матеріальному забезпеченні з боку батьків, а відповідачу – можливість надання такої матеріальної допомоги.
Як установлено у судовому засіданні повнолітня ОСОБА_2 має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, оскільки відповідно до укладеного договору строк навчання становить 4 роки, починаючи з 01.09.2024, форма навчання денна, форма оплати – кошти фізичних/юридичних осіб. 
Відповідачем документального підтвердження про те, що кошти ним перераховувалися добровільно, зокрема за навчання, не надано.
Позивачкою указано, що вартість її навчання у закладі вищої освіти становить 15 950,00 за семестр. Інших будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження про необхідність матеріального забезпечення, крім навчання, позивачкою ОСОБА_2 суду не надано.
Суд також бере до уваги і необхідність утримання ОСОБА_2 з боку матері, оскільки обов`язок утримання дитини однаковий у обох батьків. При цьому, до позовної заяви не долучено будь-яких відомостей про фінансову спроможність матері у матеріальному забезпеченні дочки, клопотань про витребування таких відомостей до суду не надходило.
Суд ураховує обставини зазначені відповідачем, а саме: розмір грошового забезпечення, наявність судового провадження про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, його сімейне становище, зокрема наявність малолітньої дочки, а також грошові зобов`язання, пов`язані зі сплатою коштів за кредитним договором для купівлі житла, консультаційних висновків спеціалістів закладів охорони здоров`я. Водночас, відповідач групи інвалідності немає, має постійне місце служби.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, керуючись положеннями чинного сімейного законодавства, прийшов до переконання про те, що у ОСОБА_1 є обов`язок та можливість сплачувати аліменти дочці, у зв`язку з її навчанням, однак не у тому розмірі, який просить стягнути позивачка.
З урахуванням вартості навчання, що складає в середньому 2 660,00 грн на місяць, недоведеність позивачкою необхідності їй іншої матеріальної допомоги, не пов`язаної з оплатою навчання, а також рівності батьків щодо обов`язку утримувати повнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 400,00 грн щомісячно на час навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.
При цьому, такий розмір аліментів не є надмірним, а становить допустимий розмір для матеріальної допомоги дочці на час навчання та буде справедливим щодо рівності батьків утримувати дочку, яка здобуває вищу освіту, за відсутності обставин, що виключають наявність обставин щодо неможливості такого забезпечення. 
Суд також наголошує, що розмір аліментів не є незмінним, та з урахуванням відповідних доводів сторін може бути змінений за відповідним рішенням суду. 
Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. в дохід держави.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 182, 183, 191, 199, 200, 201Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд 
ухвалив:
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1 400 (одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок, щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_2 23 років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Відповідно до статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах сплати аліментних платежів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 05.01.2026.

Відомості про учасників:
ПОЗИВАЧ: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання адресою: АДРЕСА_2 ;

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя          О.О. Білогруд