печерський районний суд міста києва

Справа № 757/19568/25-а 
пр. 2-а-211/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
за участю: 
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, Департамент патрульної поліції), в якому просить скасувати постанову від 22.04.2025 року серії ЕНА № 4560644 про накладення адміністративного стягнення, винесену Поліцейським взводу № l роти № 1 батальйону № l полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Юрченком Андрієм Олександровичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Поліцейським взводу № l роти № 1 батальйону № l полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Юрченком Андрієм Олександровичем 22.04.2025 року складена постанова серії ЕНА № 4560644 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП України. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI Q 5 номер НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме, керував ТЗ із червоними покажчиками повороту, чим порушив вимоги пункту 31.4. ПДР України. Разом з тим, вказані факти не відповідають дійсності, транспортний засіб відповідає вимогам законодавства України, пройшов сертифікацію, знаходиться у заводській комплектації та переобладнаний не був, покажчики поворотів світяться жовтим кольором. Крім того, в адміністративній справі відсутні відеозаписи або пояснення свідків щодо руху автомобілю з червоними покажчиками повороту, жодних актів перевірок технічного стану автомобіля в частині його переобладнання на місці зупинки інспектор не складав.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 року, справу було розподілено та 30.04.2025 року передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.06.2025 року.
30.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від представника Департаменту патрульної поліції Черниша Олега Георгійовича надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що, оскільки сплинув термін зберігання відеозаписів у 30 днів, фото- та відеометаріали фіксації правопорушення в управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відсутні, а у наданому позивачем відеозаписі проведено корекцію кольору, то положення Женевської конвенції, на які посилається позивач, у даному випадку застосовуватись не можуть. 
30.06.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від представника Департаменту патрульної поліції Черниша Олега Георгійовича надійшла заява про проведення засідання за відсутності представника Департаменту патрульної поліції.
В судове засідання 02.06.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. 
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Суд встановив, що 22.04.2025 року Поліцейським взводу № l роти № 1 батальйону № l полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Юрченком Андрієм Олександровичем винесено постанову серії ЕНА № 4560644 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (далі - постанова серії ЕНА № 4560644 від 22.04.2025 року) (а. с. 14-15).
Відповідно до постанови серії ЕНА № 4560644 від 22.04.2025 року, ОСОБА_1 22.04.2025 року о 23 год. 21 хв., керуючи транспортним засобом AUDI Q 5, номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Лесі Українки 8 у м. Києві, керував ТЗ із червоними покажчиками повороту, чим порушив вимоги ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5 та п.31.4. ПДР - керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Адміністративна відповідальність за вчинення вказаного правоплрушення передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР України, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Зазначене порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 31 Правил дорожнього руху передбачає вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.
Згідно п. 31.4.3а ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, щодо зовнішніх світлових приладів: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Відповідно до п. 9.1а ПДР, до попереджувальних сигналів відносяться сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.
Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 грудня 2010 року №630 затверджений національний стандарт України з наданням чинності з 1 липня 2011 року ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання (далі - ДСТУ 3649:2010); скасовано чинність національного стандарту України з 1 липня 2011 р. ДСТУ 3649-97 Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю.
Пунктом 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме і передні і задні повинні бути жовтого кольору. Крім того, ДСТУ покажчики повороту відносить саме до пристроїв зовнішніх світлових приладів.
При цьому, положеннями п.7.1.1. ДСТУ 3649:2010 передбачено, що відповідність вимогам, зокрема п. 6.1.5 перевіряють візуально.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначено у ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби за порушення водієм Правил дорожнього руху, а відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 цього ж закону поліція вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх. Також, відповідно до п. 2 1 ч.1 ст. 35 цього ж Закону, поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Тобто, зупинка автомобіля відповідала вимогам закону та посадових інструкцій і була спрямована на дотримання безпеки дорожнього руху.
Разом з тим, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Зі змісту постанови вбачається, 22.04.2025 року о 23 год. 21 хв. по бул. Лесі Українки 8 у м. Києві, водій керував транспортним засобом AUDI Q 5, номерний знак НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: має червоний покажчик повороту.
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Так, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. ПДР України - а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
Проте жодних доказів переобладнання позивачем зовнішніх світлових приладів, за що відповідальність передбачена у постанові ч. 1 ст. 121 КУпАП, на автомобілі AUDI Q 5, номерний знак НОМЕР_1 , матеріали справи не містять, як і не містять доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Транспортний засіб AUDI Q 5, д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов державну реєстрацію 12.08.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16).
Доказів переобладнання даного транспортного засобу після державної реєстрації суду не надано. Крім того, у постанові не міститься конкретизації способу переобладнання: повна заміна фар жовтого кольору на фари червоного кольору, фарбування в червоний колір, наклеювання червоної плівки тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами переобладнання позивачем з порушенням відповідних правил, норм і стандартів власного транспортного засобу та як наслідок - не доведено законність оскарженої постанови, тому позов слід задовольнити, а постанову серії ЕНА № 4560644 від 22.04.2025 року скасувати.
Як визначено у ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено під час подачі позову судовий збір в розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією про оплату № 2283-8815-1486-4515 від 24.04.2024 року (а.с. 13).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 251-252, 274, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову Поліцейського взводу № l роти № 1 батальйону № l полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Юрченка Андрія Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4560644 від 22.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646.
Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст судового рішення складено та підписано 02.06.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко