Справа № 159/2860/25
Провадження № 1-кп/159/171/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025030550000559 від 28.03.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) уродженця м. Ковель, Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.06.2019 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
- 22.12.2020 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців,
- 09.08.2022 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений по відбуттю покарання у серпні 2023 року,
14.03.2025 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України на 3 роки позбавлення волі,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом, в порушення вимог п. 1 Додатку № 1, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і ополощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, при невстановлених обставинах, і в невстановлений час, придбав та зберігав боєприпаси, а саме 30 (тридцять) патронів калібру 5,45х39 мм без передбаченого законом дозволу, які носив при собі за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, і в невстановлений час, але не пізніше 16 квітня 2025 року, незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу 30 (тридцять) патронів, що є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року, які виготовлені промисловим способом та є придатними до стрільби, що належать до боєприпасів, які ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу, а саме переніс до відкритої ділянки лісопосадки, що за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, яка відповідає наступним координатам: широта 51.20795, довгота 24.65461, до моменту виявлення вказаних патронів працівниками поліції о 12 годині 30 хвилин та вилучення під час проведення огляду місця події 16 квітня 2025 року в період часу з 13 години 28 хвилин до 13 години 38 хвилин.
Такими умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч.1 ст. 263 КК України, що полягає у носінні, зберіганні та придбанні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини вчиненого діяння, повідомив, що весною збираючи березовий сік знайшов у посадці невеличку сумку з патронами, яких було 30 штук, патрони калібру 5,45х39 мм, які носив при собі. 16.04.2025 коли він знову був у посадці у м. Ковелі на вул. Варшавській його зустріли працівники поліції під час розмови з якими і були виявлені у нього ці патрони. Повідомив суду, що має на утриманні дванадцятирічного сина, визнав вину, щиро шкодує про вчинене, зробив для себе відповідні висновки про недопустимість подібної поведінки в майбутньому, готовий понести покарання за вчинене, просив суд суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин зазначених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які просили розглядати кримінальне провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає доведеною вину обвинуваченого  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що полягало у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи обвинуваченому  ОСОБА_4  покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Діяння, яке вчинив обвинувачений, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання вини.
Обставини які обтяжують покарання і які зазначені в обвинувальному акті, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.
Також, обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки набуття патронів, місця і часу вчинення кримінального правопорушення; враховує форму та ступень його вини, яка полягає у прямому умислі, мету і мотиви; обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення, а також, які безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення; враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в наркологічному кабінеті, є здоровою молодою людиною, за місцем проживання характеризується як особа на яку скарги від сусідів не надходили, притягувався до адміністративної відповідальності.
Обставин для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України та обставин, які б унеможливлювали понесення обвинуваченим покарання, суд не встановив.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, ближче до нижньої межі.
На переконання суду таке покарання відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде справедливим і співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також не є надто суворим чи м`яким.

Також суд враховує, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності 14.03.2025 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України на 3 роки позбавлення волі.
З огляду на це, на підставі статей 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 до покарання призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської областівід 14.03.2025.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку встановленому ч. 9 ст. 100 КПК України.
Так, 30 патронів, що є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зразка 1974 року, які виготовлені промисловим способом та є придатними до стрільби, що належать до боєприпасів та поміщені у сейф-пакет №2739176 (упакування 30251210364287944), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - знищити.
На підставі ст.ст. 118, 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути процесуальні витрати в розмірі 2238,50 грн на проведення судової експертиз, за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та боєприпасів до неї» (висновок експерта СЕ-19/103-25/5041-БЛ від 23.04.2025).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, арешт не накладався.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 334, 368, 370, 374, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2025 та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі - 30 патронів, що є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм зразка 1974 року, які виготовлені промисловим способом та є придатними до стрільби, що належать до боєприпасів та поміщені у сейф-пакет №2739176 (упакування 30251210364287944), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - знищити.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави витрати в розмірі 2238,50 грн на проведення судової експертиз, за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та боєприпасів до неї» (висновок експерта СЕ-19/103-25/5041-БЛ від 23.04.2025).

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: 	ОСОБА_1