ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3045/23 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Черпака Ю.К.,
Штульман І.В.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 24.10.2022 № 000249/04-36-09-01/31566495.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не допускав порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», яке стало підставою для прийняття спірного рішення. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 11.10.2022 № 6864/15-32-09-04-18/31566495, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 28179086,70 грн. з платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки ТОВ «Фірма «Дісна» на момент проведення перевірки складське приміщення за адресою м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, не було внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв, тому подання заяви про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру не дає можливість суб`єкту господарювання починати відповідну діяльність без отримання відповідної довідки.
На думку апелянта, враховуючи, що ТОВ «Фірма «Дісна» під час проведення перевірки та на запит перевіряючих, не було надано документів на підтвердження внесення до Єдиного державного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв складського приміщення за адресою м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, відтак податковий орган правомірно застосував фінансові санкції до ТОВ «Фірма «Дісна» за порушення частини шістдесятої статті 15 Закону України №481/95-ВР.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що порушення допущені контролюючим органом: під час проведення перевірки; щодо оформлення матеріалів перевірки та змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу; щодо порушення порядку розгляду заперечень платника податків на акт перевірки та щодо необ`єктивного розгляду скарги платника на рішення про застосування фінансових санкцій, підтверджують наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 24.10.2022 № 000249/04-36-09-01/31566495.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, для здійснення господарської діяльності ТОВ «Фірма «Дісна» створено Дніпропетровську, Одеську та Харківську філії, а також відкрито склади, зокрема у м. Львів, м. Одеса та м. Дніпро, де зберігаються алкогольні напої.
Для здійснення господарської діяльності позивачем отримано такі ліцензії: на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) (переоформлення) № 100553 від 09.12.2019, видана ДПС України з додатками за місцем розташування філій (зокрема, додаток № 3); на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі №990209202100035 від 14.04.2021, видана ГУ ДПС у м. Києві з додатками за місцем розташування філій (зокрема, додаток № 1).
У свою чергу, Дніпровська філія позивача зареєстрована в ЄДРПОУ (код ВП ЄДРПОУ 33546643 без права юридичної особи) розташована за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, основний вид діяльності - код КВЕД 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями, та тютюновими виробами; оптова торгівля напоями (46.34).
Для здійснення господарської діяльності (для розміщення складу та офісу) Дніпровська філія використовує приміщення за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, площею 265 кв.м. (далі - склад) та площею 31 кв.м. (далі - офіс) на підставі договору суборенди нежитлових приміщень № 01/04/22 від 30.03.2022 (з урахуванням додаткової угоди від 11.04.2022 № 1), у кладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Валенсія Груп».
06 квітня 2022 року позивачем засобами поштового зв`язку з описом вкладення направлено до Державної податкової служби України заяву про внесення місць зберігання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) до Єдиного Державного реєстру від 05.04.2022, в якій просив внести до Єдиного державного реєстру місця зберігання алкогольних напоїв площею 265 кв. м. за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а. 
Також 05.09.2022 позивач направляв до Державної податкової служби України заяву про внесення змін до Єдиного державного реєстру місця зберігання алкогольних напоїв та переоформлення довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру.
Про використання позивачем вказаних приміщень, останній також повідомив контролюючий податковий орган, в якого перебуває на обліку, шляхом направлення повідомлення від 23.05.2022 про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність. 
Повідомлення прийнято контролюючим органом, що підтверджується квитанціями № 1, 2.
Не отримавши станом на 20.09.2022 від Державної податкової служби України довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, позивач звернувся до Європейської бізнес асоціації з листом від 20.09.2022 № 1447, з проханням сприяння у вказаному питанні і попередженні зловживань з боку контролюючих органів.
Листом від 21.09.2022 № 611/2022/19 Європейська бізнес асоціація звернулась з листом до Державної податкової служби України щодо розгляду і врегулювання відповідного питання.
Листом від 20.10.2022 № 12992/6/99-00-09-01-01-06 Державна податкова служба України повідомила Європейську бізнес асоціацію, що за результатом розгляду заяви Товариства оформлено довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру за №04210200278 від 18.10.2022.
При цьому, згідно з листом ДПС України від 22.09.2022 № 11519/6/99-00-09-01-01-06, за результатами розгляду адвокатського запиту щодо розгляду заяв про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру» зупинено строки надання, крім строків надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації актів цивільного стану, суб`єктами (особами), що провадять діяльність під час воєнного стану, адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні. Вказано, що на даний час заяви на внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання ТОВ «Фірма «Дісна» від 05.04.2022 б/н, від 05.09.2022 № 05/09/02 та від 06.09.2022 №1441 знаходяться в ДПС на розгляді.
У той же час, у відповідності до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2335-П від 01.09.2022 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Фірма «Дісна» (код ЄДРПОУ 31566495), на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, призначено проведення фактичної перевірки Товариства за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, пального.
Відповідно, ГУ ДПС у Дніпропетровській області надіслало позивачу запит від 02.09.2022 про надання пояснень та завірених належним чином документів, а саме: витяг з ЄДРПОУ; довідку про внесення місць зберігання алкогольних напоїв до ЄДР; договір оренди; ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями; залишки алкогольних напоїв по кожній позиції на складському приміщенні станом на 01.09.2022 та 02.09.2022.
У свою чергу, керівником філії ТОВ «Фірма «Дісна» супровідним листом від 05.09.2022 № 75 ГУ ДПС у Дніпропетровській області надавалися відповідачу витребувані документи, окрім витягів з реєстрів в силу положень абзацу третього пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України.
За результатом перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт від 12.09.2022 № 1555/04-36-09-01/31566495, яким зафіксовані такі обставини та порушення.
У відповідності до вказаного Акту до перевірки позивачем було надано: ліцензії № 100553 та № 990209202100035; договір оренди; виписку з ЄДР; залишки алкогольної продукції на складі станом на 01.09.2022; інші документи.
Оскільки позивачем не було надано до перевірки довідку про внесення місця зберігання алкогольних напоїв, крім сидру та пері до ЄДР, а під час проведення фактичної перевірки ТОВ «Фірма «Дісна» за адресою складського приміщення: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, було встановлено факт зберігання 51469 пляшок алкогольних напоїв у місці не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання оптових партій алкогольних напоїв, податковим органом було встановлено порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».
Не погоджуючись з висновками Акту, позивач подав відповідачу заперечення №1452 від 28.09.2022, в яких зазначив про відсутність підстав для проведення відносно позивача фактичної перевірки, відсутність факту порушення ним статті 15 Закону № 481/95-ВР, у зв`язку з незабезпеченням ДПС України внесення місця зберігання алкогольних напоїв складу до Єдиного державного реєстру, за заявою позивача. 
За результатом розгляду заперечень позивача, висновки Акту визнані такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та є обов`язковими для виконання.
У відповідності до висновку №170/04-36-09-01-14 від 17.10.2022 на заперечення до Акту, зупинення строків надання адміністративних послуг не звільняє ТОВ «Фірма «Дісна» від обов`язку виконання передбачених Законом № 481 вимог, а саме: реєстрації місця зберігання алкогольних напоїв (складу) у Єдиному реєстрі зберігання. 
Як наслідок, відповідачем прийнято рішення від 24.10.2022 № 000249/04-36-09-01/31566495 про застосування фінансових санкцій, яким за порушення частини шістедесятої статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР, відповідно до статті 17 вказаного закону, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 919 830,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наведені відповідачем в акті перевірки висновки, покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, є непідтвердженими та не можуть бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Разом з тим, до вказаного Закону внесені зміни Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набрали чинності з 01 липня 2019 року.
Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначає такі поняття, зокрема: місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
У відповідності до статті 15 вказаного Закону зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.
Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру на підставі заяви суб`єкта господарювання.
Як свідчать матеріали справи, позивач здійснює свою діяльність (оптову торгівлю алкогольними напоями) через філії на підставі ліцензій.
Місце зберігання алкогольних напоїв Дніпропетровської філії позивача, де відповідачем була проведена фактична перевірка, - склад за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 151а, використовується позивачем на підставі договору суборенди.
Для внесення складу зазначеної Дніпропетровської філії до Єдиного реєстру позивач звернувся до ДПС України з заявою від 05.04.2022, яка належним чином була отримана та зареєстрована адресатом, проте всупереч вищевказаним положенням статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» протягом семи календарних днів від дня подання вказаної заяви, контролюючим органом не було видано позивачу довідку про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру, які і не було надано відповіді щодо відмови чи повернення такої заяви позивача.
Таким чином, оскільки позивач вчинив усі необхідні дії, передбачені положеннями Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» для внесення складу Дніпропетровської філії до Єдиного реєстру, натомість, контролюючий орган всупереч наведених положень у встановлений строк не здійснив внесення даних про склад філії позивача до Єдиного реєстру, внаслідок чого фактично позивач несе негативні наслідки у вигляді застосування до нього фінансової відповідальності спірним рішенням.
Разом з тим, відповідач посилається на прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 165 «Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, якою зупинені строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та видачу дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні.
Так, згідно з листом ДПС України від 22.09.2022 № 11519/6/99-00-09-01-01-06, за результатами розгляду адвокатського запиту щодо розгляду заяв про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру» зупинено строки надання, крім строків надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації актів цивільного стану, суб`єктами (особами), що провадять діяльність під час воєнного стану, адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні. Вказано, що на даний час заяви на внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання ТОВ «Фірма «Дісна» від 05.04.2022 б/н, від 05.09.2022 № 05/09/02 та від 06.09.2022 №1441 знаходяться в ДПС на розгляді.
Так, колегія суддів звертає увагу на підпункт 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 № 314, якою установлено, що на період воєнного стану зупиняється перебіг строків звернення за отриманням публічних послуг, визначених законодавством. З дня припинення чи скасування воєнного стану перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням часу, що минув до їх зупинення.
У той же час, згідно висновку №170/04-36-09-01-14 від 17.10.2022 на заперечення до Акту, незважаючи на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру», саме Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» регулює діяльність у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, та згідно з якими така підлягає ліцензуванню.
У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
До спірних правовідносин підлягає застосуванню рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 (справа № 1-6/2018), яким сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005). Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища.
Наведене узгоджується із сталою практикою ЄСПЛ, яка знайшла своє відображення у справі «Звежинський проти Польщі», в якій Суд підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).
Зазначені дії податкового органу є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників, зазначаючи з одного боку про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру, а з іншого – про необхідність дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Вказані обставини свідчать про те, що в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення покладені висновки контролюючого органу, не підтверджені нормами чинного законодавства, що дає підстави для визнання такого рішення неправомірним.
При цьому, штрафна санкція застосована до позивача відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ймовірно саме за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень. 
У той же час, контролюючим органом безпідставно здійснено розрахунок такої штрафної санкції, оскільки перевірка, як зазначено в Акті перевірки, проводилась вибірково та відсутні докази вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, на відповідну суму для визначення розміру штрафу.
Окрім того, колегія суддів враховує, що в наказі про проведення перевірки № 2335-П від 01.09.2022 відповідачем лише здійснено посилання на юридичну підставу (підпункт 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України), проте не наведено фактичної підстави, яка саме інформація відносно позивача про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування алкогольних напоїв або здійснення яких саме функцій, визначених відповідним законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв, стали підставою для призначення фактичної перевірки щодо позивача, що також свідчить про недоведеність належним чином наявності правових підстав для проведення фактичної перевірки позивача та ставить під сумнів правомірність сформованих за результатом такої перевірки висновків.
Таким чином, враховуючи, що податковий орган діяв не у відповідності до статті 19 Конституції України, не на підставі, не в межах повноважень та у не спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування до позивача штрафної санкції є неправомірним, внаслідок чого оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Ю.К. Черпак

І.В. Штульман