Справа № 502/2495/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
при секретарі – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх чоловік та батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним позовом.
Просять суд визнати за ними право власності по 1/6 вказаної квартири в порядку спадкування за законом.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та витягом з ДРАЦС про державну реєстрації шлюбу  ОСОБА_1 і свідоцтвом про народження  ОСОБА_2 .
Відповідно до Розпорядження № 208 виконавчого комітету Кілійської міської ради від 07.05.2007, видано Свідоцтво № 563 на право приватної власності на житло від 05.07.2007, де відображалося, що власниками квартири АДРЕСА_1 у рівних долях є: ОСОБА_3 - 1/3 частки; ОСОБА_1 - 1/3 частки та ОСОБА_4 - 1/3 частки.
Право власності на вказане майно зареєстровано в БТІ відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу:15129912, дата 09.07.2007.
Отже позивачі є спадкоємцями за законом, які спадщину прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи №260/2024, та 1/3 частки вищевказаного спадкового майна дійсно належить спадкодавцю.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.
Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, є спадкоємцями першої черги за законом, спадкове майно у вигляді /3 частки вказаної квартири дійсно належало спадкодавцеві, інших спадкоємців не встановлено, відтак право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ними права в порядку спадкування.
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ,  РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков