ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року	справа № 380/13649/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області код ЄДРПОУ 13967927, місцезнаходження: 36600, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення №13465001762 від 05.06.2025 р. (Відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг) ЄДРПОУ 13967927, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УШ та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927) зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 25.11.1997 по 23.04.2025 (день звільнення з державної служби) зокрема:
з 25.11.1997 по 16.09.2020 - ДПІ (ДПА; ОДПІ) у Залізничному районі м. Львова, а саме з:
- 25.11.1997 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПА у Залізничному районі м. Львова;
- 16.02.1998 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м. Львова;
- 02.10.2001 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 20.03.2002 на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 01.10.2002 на посаді головного державного інспектора адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень у тій же податковій інспекції;
- 05.04.2004 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності у тій же податковій інспекції;
- 23.02.2007 на посаді головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності;
- 19.03.2012 на посаді головного державного податкового інспектора відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ДПС Львівської області;
- 02.01.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення податкового боргу;
- 01.07.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу з питань координації погашення заборгованостей управління обслуговування платників податків у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів Львівської області;
- 24.01.2014 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей;
- 03.02.2015 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 01.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу;
- 04.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу ОДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 07.06.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Залізничної ОДПІ управління погашення боргу ГУ ДФС у Львівській області;
- 26.07.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток території обслуговування Залізничної ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Львівській області;
- 09.10.2018 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області;
- 03.09.2019 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області;
з 17.09.2020 по день звільнення 23.04.2025 - Головне управління ДПС у Львівській області, а саме з:
- 17.09.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Львівській області;
- 22.12.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 21.10.2021 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 24.08.2022 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області по час подання цього позову;
- 12.12.2024 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб у інших класах торгівлі управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області по 23.04.2025 (день припинення державної служби);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до пункту 10 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 та призначити з 28.05.2025 вказану пенсію на підставі поданої заяви, зареєстрованої 28.05.2025 за №4054 та доданими до неї документами, в тому числі і Довідками, виданими ГУ ДПС у Львівській області: №258- 13-01-10-00-11 від 28.05.2025; №259-13-01-10-00-11 від 28.05.2025 №78-13-01-10-21 від 28.05.2024.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до третьої особи із заявою, в якій просив перевести його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», п. п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-ІІІ «Про державну службу». За принципом екстериторіальності відповідач, розглянувши заяву позивача прийняв рішення №13465001762 від 05.06.2025, про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу". Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки робота на посадах державних службовців у державних органах, передбачених статею 25 Закону №3723-ХІІ та робота на посадах державної податкової служби в однаковій мірі зараховується до державної служби.
24.07.2025 та 28.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 28.05.2025 про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону № 1058-IV, на пенсію за віком згідно із Законом № 889-VIII свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 складає 1 рік 3 місяці 8 днів. З огляду на викладене вище, відповідач правомірно прийняв рішення від 05.06.2025 № 134650017462, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом № 889-ІІ, відповідно до заяви від 28.05.2025, у зв`язку з відсутністю правових підстав.
22.07.2025 від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, у яких проти задоволення позовних вимог заперечила повністю. Пояснення обґрунтовані тим, що пункт 343.3 статті 343 Податкового кодексу України визначає, що спеціальні звання податкової служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Такі посади згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 503-Р та ст. 25 Закону № 3723-ХІІ не відносяться до відповідних категорій посад державних службовців, а відтак, не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Обов`язковою умовою для збереження права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби. Враховуючи викладене, немає підстав для зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи з 25.11.1997 по 23.04.2025.
30.10.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій просить позов задовольнити повністю. Вказана відповідь мотивована тим, що розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби 10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та досягнення пенсійного віку. Отже позивач досяг пенсійного віку, станом на 01.05.2016, мав стаж державної служби 10 років та на зазначену дату займав посаду державної служби, а на день подання заяви на перехід на пенсію державного службовця мав стаж роботи на посадах державної служби більше 20 років.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 07.07.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів) та отримує пенсію по віку на загальних підставах, з січня 2022 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
28.05.2025 позивач звернувся із заявою зареєстрованою за № 4045 до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про переведення позивача з пенсії по віку на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», подавши до такої заяви довідки Головного управління ДПС України у Львівській області про складові заробітної плати.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відділ перерахунку пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг) на вказану заяву від 28.05.2025 прийняло рішення № 134650017462 від 05.06.2025, яким відмовив ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з причин, що у позивача відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».
Вважаючи рішення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області №13465001762 від 05.06.2025 протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-ІІІ (надалі за текстом - Закон № 889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз згаданої норми свідчить про те, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Тобто до 01 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Відповідно до пункту 17 частини 3 статті 3 Закону №889-VIII «Про державну службу» визначено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, у спірному випадку необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.
Пунктом 2 вказаного порядку (у первинній редакції та чинності на час проходження позивачем служби в Податкових органах) визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби.
Суд встановив, що згідно із записами у трудовій книжці позивача він працював на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 25.11.1997 по 23.04.2025 (день звільнення з державної служби) зокрема:
з 25.11.1997 по 16.09.2020 - ДПІ (ДПА; ОДПІ) у Залізничному районі м. Львова, а саме з:
- 25.11.1997 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПА у Залізничному районі м. Львова;
- 16.02.1998 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м. Львова;
- 02.10.2001 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 20.03.2002 на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 01.10.2002 на посаді головного державного інспектора адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень у тій же податковій інспекції;
- 05.04.2004 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності у тій же податковій інспекції;
- 23.02.2007 на посаді головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності;
- 19.03.2012 на посаді головного державного податкового інспектора відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ДПС Львівської області;
- 02.01.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення податкового боргу;
- 01.07.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу з питань координації погашення заборгованостей управління обслуговування платників податків у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів Львівської області;
- 24.01.2014 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей;
- 03.02.2015 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 01.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу;
- 04.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу ОДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 07.06.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Залізничної ОДПІ управління погашення боргу ГУ ДФС у Львівській області;
- 26.07.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток території обслуговування Залізничної ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Львівській області;
- 09.10.2018 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області;
- 03.09.2019 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області;
З 17.09.2020 по день звільнення 23.04.2025 — Головне управління ДПС у Львівській області, а саме з:
- 17.09.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Львівській області;
- 22.12.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 21.10.2021 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 24.08.2022 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області по час подання цього позову;
- 12.12.2024 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб у інших класах торгівлі управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області по 23.04.2025 (день припинення державної служби).
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII), чинного до 19.11.2012, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначався Конституцією України, згаданим Законом, а в частині, що не регулюється ним, Законом України «Про державну службу».
Частина сьома статті 15 Закону №509-XII визначає, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.
Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону №509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Частина шоста статті 15 Закону №509-XII передбачала, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).
Тобто такою нормою встановлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону №3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Також згідно з положеннями статті 6 Закону №509-XII видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, справді перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності згаданим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинного до набрання законної сили Законом №889-VIII, далі - Порядок №283) до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів
Суд зазначає, що зважаючи на те, що як Законом №889-VIII, так і нормами раніше чинних Законів №3723-XII, №509-XII та Порядку №283 передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивач безперервно працювала в органах державної податкової служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) позивача на посадах податкової служби підлягають до зарахування до стажу державної служби.
Крім того, згідно з пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» при цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Відповідно до пунктів 343.1, 343.2 статті 343 Податкового кодексу України посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання.
Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839, що був чинним до 16.10.2020 (далі - Порядок №839).
Згідно з пунктом 9 Порядку №839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.
Згідно з положеннями пункту 4 Порядку №839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
З аналізу згаданих правових норм вбачається, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою №306.
Отже, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі №539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку №283.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи з викладеного, відповідач під час розгляду заяви позивача безпідставно виходив з того, що у неї відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.
Частина друга статті 46 Закону №889-VIII та Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, які діють з 01.05.2016, визначає, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Враховуючи викладене, спірний період роботи позивача в органах податкової служби повинен бути зарахованим до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом №3723-ХІІ.
З огляду на вказане, суд вважає, що рішення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області №134650017462 від 05.06.2025, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним, а тому таке необхідно скасувати.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок №622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.
Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України "Про прокуратуру") та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.
Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Як слідує з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1380/5 від 23.06.2010, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21.05.2013 по справі №21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача з 25.11.1997 по 23.04.2025 в органах податкової служби до стажу державної служби для призначення пенсії, а також повторно розглянути заяву позивача від 28.05.2025 про переведення з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", із врахуванням зарахованого стажу роботи позивача з 25.11.1997 по 23.04.2025 в органах податкової служби до стажу державної служби для призначення пенсії, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Окрім цього, відповідач при прийнятті оскарженого рішення не досліджував подані із заявою відповідні довідки, не надано оцінку щодо їх належності чи неналежності, та чи повинні подані позивачем довідки враховуватись для призначення пенсії, а тому, суд вважає, що у цій частині позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх передчасністю. 
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який прийняв протиправне рішення, необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в :
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №134650017462 від 05.06.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби до стажу державної служби для призначення пенсії, період роботи: 
1) з 25.11.1997 по 16.09.2020 - ДПІ (ДПА; ОДПІ) у Залізничному районі м. Львова, а саме з:
- 25.11.1997 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПА у Залізничному районі м. Львова;
- 16.02.1998 на посаді старшого державного податкового інспектора управління справляння податків з юридичних осіб ДПІ у Залізничному районі м. Львова;
- 02.10.2001 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 20.03.2002 на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування з юридичних осіб;
- 01.10.2002 на посаді головного державного інспектора адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень у тій же податковій інспекції;
- 05.04.2004 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності у тій же податковій інспекції;
- 23.02.2007 на посаді головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності;
- 19.03.2012 на посаді головного державного податкового інспектора відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ДПС Львівської області;
- 02.01.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення податкового боргу;
- 01.07.2013 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу з питань координації погашення заборгованостей управління обслуговування платників податків у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів Львівської області;
- 24.01.2014 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей;
- 03.02.2015 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення заборгованостей у ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 01.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу;
- 04.02.2016 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу погашення боргу ОДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;
- 07.06.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Залізничної ОДПІ управління погашення боргу ГУ ДФС у Львівській області;
- 26.07.2017 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток території обслуговування Залізничної ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Львівській області;
- 09.10.2018 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області;
- 03.09.2019 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області;
2) з 17.09.2020 по день звільнення 23.04.2025 - Головне управління ДПС у Львівській області, а саме з:
- 17.09.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Львівській області;
- 22.12.2020 на посаді старшого державного ревізора-інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 21.10.2021 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Львівській області;
- 24.08.2022 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області; 
- 12.12.2024 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб у інших класах торгівлі управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області по 23.04.2025 (день припинення державної служби).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2025 про переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, із врахуванням зарахованого стажу роботи в органах податкової служби до стажу державної служби для призначення пенсії, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області код ЄДРПОУ 13967927, місцезнаходження: 36600, м.Полтава, вул. Гоголя, 34 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович