Справа № 184/1369/25 
Номер провадження 1-кп/184/62/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Покровського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025041360000229 від 18.06.2025 року відносно обвинуваченого: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, Запорізькі області, громадянин України, освіта середня, працює, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
?22.03.2005 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185, ст. 75 КК України до З років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
?19.07.2006 Оріхівським районним судом Запорізькі області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК У країн частково приєднано покарання за вироком Оріхівського р/с від 22.03.2005 та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі Звільнений 17.06.2009 з Біленьківської виправної колонії Запорізької області (№99) умовно достроково, невідбутий термін 1 рік 3 місяці 10 днів;
?08.12.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Оріхівського р/с від 19.07.2006 та остаточне призначено покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.05.2012 з Софіївської ВК Запорізької області (№55) по відбуттю строку покарання;
?04.10.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 189 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 23.07.2015 з Оріхівської ВК Запорізької області (№88) по відбуттю строю покарання;
?19.04.2017 Кам`янсько-Дніпровським районнім судом Запорізької області за ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 185 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
?11.01.2018 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 198 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком ОСОБА_5 від 19.04.2017 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11.02.2021 з Кам`янської ВК Запорізької області (№101) по відбуттю строку покарання; 
?27.06.2024 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.І ст.125 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Ухвалою Орджонікідзевського м/с від 13.01.2025 несплачену суму штрафу замінено на 50 годин громадських робіт. 08.04.2025 знятий з обліку Нікопольського РВ № 2 Філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області у зв`язку з відпрацюванням 50 годин громадських робіт, судимість не погашенна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
за участю: прокурора – ОСОБА_6 , обвинуваченого – ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_7 ,- 

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 , де разом з раніше знайомими йому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. Побачивши, що в користуванні ОСОБА_7 був належний ї мобільний телефон марки Infinix Smart 6 2/32Gb NFC Heart of Ocean, а сама ОСОБА_7 перебувала в стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 в цей же день та час, із корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного мобільного телефону належного ОСОБА_7 .. 
В наступному, ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволіклась та не спостерігала за навколишньою обстановкою, а мобільний телефон в цей час лежав на столі у кухні вказаної квартири, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 шляхом вільного доступу викрав належний потерпілій ОСОБА_7 мобільний телефон марки Infinix Smart 6 2/32Gb NFC Heart of Ocean, вартість якого згідно висновку судової товарознавчі експертизи № 1520 від 20.06.2025 складає 3309,05 гривень. 
Після вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3309,05 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 17.06.2025 приблизно о 13 годині він знаходився за місцем мешкання ОСОБА_8 , в квартирі АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. Побачивши, що в користуванні ОСОБА_7 був належний ї мобільний телефон марки Infinix, у нього виник намір вчинити його крадіжку і скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволіклась, а мобільний телефон в цей час лежав на столі у кухні вказаної квартири, переконавшись, що ніхто його не бачить, викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки Infinix та розпорядився ним за власним бажанням. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати. Шкоду відшкодував добровільно.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану, доведена повністю. 
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілої, яка просить суд суворо не карати обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експерта.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення. 
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_11 (р/р НОМЕР_1 , рахунок в форматі IBAN: НОМЕР_2 , МФО 323583, код отримувача НОМЕР_3 в Кіровоградське РУ АТ КБ «ПриватБанк», м. Олександрія) витрати за проведення судових експертиз по даній справі на загальну суму 424 грн. 08 коп. 
Речові докази по справі: мобільний телефон Infinix Smart 6 2/32Gb NFC Heart of Ocean, коробка з під мобільного телефону, дві сім карти, які передані потерпілій під розписку, після набрання вироком законної сили – залишити потерпілій ОСОБА_7 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського  міського суду 	ОСОБА_1