Справа №303/9770/25
2-о/303/314/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року       м. Мукачево 

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області 
в складі головуючої судді  Курах Л.В.
секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в якій просить:
- встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
- внести зміни до актового запису про народження №643 від 14 серпня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши: в графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вона з 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_2 , проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємно піклувалися один про одного. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, у зв`язку із тим, що заявник та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тільки у фактичних шлюбних відносинах, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів дитини ОСОБА_3 та оформлення спадщини.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.01.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованої особи.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, представник заявника подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву просять задовольнити.
Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності заявника і заінтересованих осіб та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
За правилами ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 цього Кодексу.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч.1 ст.130 СК України, є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду, відповідно до ст.128, 129 СК України, не вирішувалося за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст.130 СК України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №373/2257/18, від 15.04.2021 у справі №361/2653/15.
У відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Аналіз норми ст.130 СК України також свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства.
Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22 (провадження № 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Судом установлено, що на момент зачаття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 перебувала в подружніх відносинах з ОСОБА_2 , оскільки мали близькі стосунки, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та взаємно виконували обов`язки подружжя.
Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_1 від 14.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, що батьком дитини записано « ОСОБА_4 ».
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00012596763 від 14.08.2013 батьком дитини записано на підставі ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, а саме: « ОСОБА_4 ».
Отже, оскільки батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі та не подали спільної заяви про визнання батьківства, а тому відомості про батька « ОСОБА_4 » були внесені органом державної реєстрації актів цивільного стану до актових записів про народження дітей на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.
Батько дитини ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 21.08.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно довідки № №12/01-16 від 02.02.2026 року виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Лукач Т.М., вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші спадкоємці, з заявою по прийняття спадщини, не зверталися.
На підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 заявницею також надані сімейні фотознімки, де зображена вона разом з ОСОБА_2 та сином.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит, адміністрація Мукачівського закладу дошкільної освіти №28 від 20.11.2025 року інформує, що ОСОБА_2 систематично брав участь у вихованні сина ОСОБА_3 .
Відповідно до відповіді на адвокатський запит, КНП «Медичний центр Сім`я» інформує, що за період медичного супроводу дитини, до сімейного лікаря на обстеження, проведення профілактичних щеплень, медичні огляди, ОСОБА_3 приходив у супроводі батьків: мати ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 . Про стан здоров`я дитини батько піклувався.
Згідно нотаріально завіреної заяви вбачається, що ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 та вели спільне господарство від 2008 року по 2017 рік. За час спільного проживання без укладення шлюбу у них народився син ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 написав заяву, що його татом є ОСОБА_2 .. Тато з ним завжди грався, гуляв і він його любив.
13.05.2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, і взагалі те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт зареєстрований приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. за № 853.
Отже, суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і такий факт породжує юридичні наслідки, оскільки надасть змогу юридично закріпити відомості про батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно реалізувати майнові права, які виникли внаслідок смерті батька згідно чинного законодавства України, тобто тягне юридичні наслідки.
За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст.126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Заяву задовольнити.
Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внести зміни до актового запису про народження №643 від 14 серпня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши: в графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).
Представник заявника: Стегура Наталія Романівна ( АДРЕСА_2 ).
Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пл.Духновича Олександра, 2, м.Мукачево, Закарпатська область, код ЄДРПОУ 20455671).

Головуюча     Л.В.Курах