ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Дніпро Справа № 912/1306/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Чус О.В., Кучеренко О.І.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Горопашний І.В. 
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  
Приватного акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” 
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. 
( суддя Закурін М. К., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 17.07.2025 р.) 
у справі 
за позовом 
Приватного акціонерного товариства 
“Національна енергетична компанія “Укренерго”
до 
Приватного акціонерного товариства 
“Кіровоградобленерго”
про стягнення 8 355 390,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ПрАТ “Кіровоградобленерго”, про стягнення 8 355 390,21 грн., з яких: 8 270 132,68 грн. основної заборгованості, 25 645,47 грн. річних та 59 612,06 грн. інфляційних.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” – 8 270 132,68 грн. основної заборгованості, 25 645,47 грн. річних, 59 612,06 грн. інфляційних та 100 264,68 грн. компенсації по сплаті судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство “Кіровоградобленерго”, через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. у справі № 912/1306/25 в частині стягнення 25 645,47 грн. 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір стягуваних сум 3% річних до 10 000,00 грн..

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ПрАТ «Кіровоградобленерго» вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права - ст. ст. 2, 15 ГПК України, є необгрунтованим ( не досліджено та не вирішено питання зменшення розміру стягуваних сум нарахованих інфляційних втрат ), та таким, що має бути змінене.
Водночас, на думку Скаржника, задовольняючи позовні вимоги про стягнення нарахованих інфляційних втрат, господарський суд мав врахувати, що основною причиною виникнення заборгованості Відповідача є невідповідність встановлених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли протягом 2022 - 2023 років, обґрунтованому рівню витрат у складі структури тарифів, а також збільшення обсягів транзитних перетікань електричної енергії Позивача мережами 150 кВ Відповідача, які призвели до помітного зростання технологічних витрат електричної енергії. Очевидно, що такий катастрофічний фінансово-економічний стан Відповідача фактично унеможливив забезпечення належного фінансування виробничої діяльності та, як наслідок, призвів до виникнення боргу Відповідача перед Позивачем.
При цьому, Скаржник зазначає, що постановою НКРЕКП від 09.12.2023 р. № 2333 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання» тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Товариства спочатку було встановлено на 1-й квартал 2024 року і мали бути переглянуті (збільшені) з 01.04.2024 р. та 01.07.2024, але були залишені без змін на рівні першого кварталу та знов не покривають необхідні виробничі витрати. Цією ж постановою НКРЕКП затвердила структуру тарифів Відповідача, яка не передбачає отримання прибутку від здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії взагалі, тобто 0. Аналогічні дискримінаційні дії було вчинено НКРЕКП і щодо тарифів Відповідача на 2025 рік, структура яких не передбачає отримання прибутку від здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії, тобто 0 ( постанова НКРЕКП від 19.12.2024 р. № 2211 з додатком), що також оскаржено Відповідачем до Кіровоградського окружного адміністративного суду, справа № 340/3031/25. Вказані обставини, безумовно, дозволяють суду розглянути питання щодо зменшення суми нарахованих % річних, оскільки саме такий підхід відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому таке зменшення враховує інтереси як Боржника, так і Кредитора, вимогу якого щодо компенсації за порушення умов договору мало бути враховано судом. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.08.2023 р. у справі № 924/1277/20 та від 12.09.2024 р. у справі № 915/1308/23.
На переконання Скаржника, задовольнивши позовні вимоги про стягнення нарахованих відсотків річних в повному обсязі, суд порушив встановлений ст. ст. 2, 15 ГПК України принцип пропорційності і не забезпечив розумний баланс інтересів позивача та відповідача.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство посилається на те, що посилання Відповідача на принципи добросовісності, справедливості й розумності не є підставою для зменшення платежів, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, що мають виключно компенсаційний характер. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. у справі № 646/14523/15-ц зазначено, що зменшення інфляційних втрат або 3% річних не допускається, оскільки вони мають на меті захист майнового інтересу кредитора від знецінення грошових коштів, а не є штрафною санкцією. Отже, грошове зобов`язання між сторонами, як зобов`язання зі сплати вартості послуг та компенсації втрат унаслідок затримки такої сплати, підлягає регулюванню виключно за нормами Цивільного кодексу України, і застосування положень ст. 233 ГК щодо можливого зменшення є неприпустимим.
Товариство також вказує на те, що Велика Палата у постанові від 02.07.2025 р. у справі № 903/602/24 наголосила, що зменшення 3% річних, встановлених законом, є неприпустимим. Це мінімальний розмір, на який може розраховувати кредитор. Суд не має права зменшувати цей розмір, бо це порушує норми ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір не встановлено договором або спеціальним законом. Отже, позиція Апелянта про можливість зменшення розміру 3% річних не відповідає ані закону, ані усталеній судовій практиці. Інфляційні втрати також підлягають обов`язковому стягненню, оскільки вони спрямовані на відновлення реальної вартості грошового зобов`язання. Їх нарахування не залежить від вини Боржника і є обов`язком у випадку прострочення.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2025 р. ( з ураухванням ухвали про виправлення описки від 05.08.2025 р.) витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 912/1306/25. 
Матеріали справи № 912/1306/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2025 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. у справі № 912/1306/25 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків. 
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Розпорядженням керівника апарату суду від 16.09.2025 р., у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Дарміна М.О., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 р. № 1, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 912/1306/25.
Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження по справі, тощо визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Мороз В.Ф..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 28.01.2026 р.. 
Від представника Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до суду надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ЄСІТС).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2026 р. судове засідання у справі № 912/1306/25, призначене на 28.01.2026р. о 14:30, вирішено провести з представником Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.
Розпорядженням керівника апарату суду від 27.01.2026р., у зв`язку з вирішенням питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Дармін М.О., Чус О.В..
Розпорядженням керівника апарату суду від 27.01.2026р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Дарміна М.О., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №912/1306/25.
Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Кучеренко О.І.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. у справі № 912/1306/25 до свого провадження.
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.
У судовому засіданні 28.01.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Наказами ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” № 204 від 03.04.2019 р. та № 393 від 08.07.2024 р. “Про затвердження умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії” затвердило умови відповідного договору, за умовами якого:
- у договорі ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” виступає у якості оператора системи передачі електричної енергії, а особа, яка приєднується – стороною, відповідальною за баланс (вступна частина), 
- він є публічним договором приєднання, встановлює порядок і умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи (пункт 1.1.),
- сторона, відповідальна за баланс, врегульовує небаланси, що склалися у результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (пункт 1.3.),
- оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України “Про ринок електричної енергії” та Правилами ринку, затвердженими постановою Каціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (пункт 1.4.),
- врегулюванням небалансів є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплата платежів відповідно до Правил ринку (пункт 1.5.),
- вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку (пункт 2.1.),
- порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів визначається Правилами ринку (пункт 2.2.),
- сторона, відповідальна за баланс, зобов`язана здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за небаланс (підпункт 5 пункту 3.5.),
- формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим Договором (пункт 5.1.),
- якщо сторона, відповідальна за баланс, має заперечення до інформації, яка міститься у первинному документі, то вона зобов`язана повідомити про це оператора системи протягом двох робочих днів з дня його виставлення (пункт 5.7.),
- ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим (пункт 5.9.),
- сторона, відповідальна за баланс, протягом двох робочих днів повертає оператору один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу (пункт 5.10.),
- договір є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання (пункт 9.1.),
- якщо жодна зі Сторін не звернулася до іншої у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну його дії з ініціативою про розірвання, то він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (пункт 9.2.).
23.04.2019 р. ПрАТ “Кіровоградобленерго” подало заяву про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії (а.с. 25).
У подальшому, 13.05.2019 р. ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” направило ПрАТ “Кіровоградобленерго” повідомлення про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії, в якому серед іншого зазначило ідентифікатор договору № 0532-01041 та дату акцептування – 30.04.2019 р. (а.с. 26).
Як слідує з роздруківок даних системи управління ринком про розрахунок небалансів за період з 01.02.2025 р. по 28.02.2025 р. небаланс склав 3 311 781,02 без ПДВ, а з податком – 3 974 137,22 грн (а.с. 40-46) та за період з 01.03.2025 р. по 31.03.2025 р. небаланс склав 4 246 710,33 грн без ПДВ, а з податком – 5 096 052,40 грн (а.с. 48-54).
На підставі даних системи управління ринком про небаланси, за які відповідальне ПрАТ “Кіровоградобленерго”, ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” склало Акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів.
Зокрема, за змістом Актів № СВБ_02_2025_02_0532 від 28.02.2025 р. (а.с. 31) та № СВБ_02_2025_03_0532 від 31.03.2025 р. (а.с. 36) купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” поставило, а ПрАТ “Кіровоградобленерго” отримало електричну енергію, а саме за пунктом 2.1 Актів сума коштів, яка підлягає оплаті зі сторони СВБ за електричну енергію для врегулювання небалансів за період з 01.02.2025 р. по 28.02.2025 р. складає 3 974 137,22 грн та за період з 01.03.2025 р. по 31.03.2025 р. – 50 96 052,39 грн. 
Крім цього, як слідує з Акту коригування № СВБ_К_03_2025_02_0532 від 25.04.2025 р. (а.с. 33) обсяг купленої електричної енергії за лютий 2025 року зменшений на 581 861,54 грн та зараховані зустрічні вимоги на суму 218 195,39 грн.
Як слідує з роздруківки “скриншоту” відомостей, наявних у Системі управління ринком щодо взаємовідносин між ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” та ПрАТ “Кіровоградобленерго” щодо врегулювання небалансів до Системи внесені відомості стосовно виставлення рахунків до оплати та їх несплати, а саме 11.03.2025 р. за період з 01.02.2025 р. по 28.02.2025 р. на суму 3 974 137,22 грн з кінцевим терміном оплати – 13.03.2025 р. та 12.04.2025 р. за період з 01.03.2025 р. по 31.03.2025 р. на суму 5096052,40 грн з кінцевим терміном оплати – 15.04.2025 р..
За розрахунками ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” заборгованість ПрАТ “Кіровоградобленерго” за небаланси електричної енергії за період 01.02.2025 р.-28.02.2025 р. складає 3 171 080,29 грн та за період 01.03.2025 р. - 31.03.2025 р. – 5 096 052,39 грн, а всього – 8 270 132,68 грн.
Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору.
ПрАТ “Кіровоградобленерго” просить позовні вимоги задовольнити частково та зменшити розмір стягуваної суми річних до 10 000 грн.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і не оспорюється сторонами - ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” на виконання умов укладеного договору урегульовувало небаланси електричної енергії для ПрАТ “Кіровоградобленерго”, а саме у періодах з: 01.02.2025 р. -28.02.2025 р., з урахуванням акту коригування на суму 3 171 080,29 грн та з 01.03.2025 р. -31.03.2025 р. на суму 5 096 052,39 грн, а всього на суму 8 270 132,68 грн.
Проте, ПрАТ “Кіровоградобленерго” вартість небалансів за вказаними періодами та виставленими рахунками від: 11.03.2025 р. за період з 01.02.2025 р. по 28.02.2025 р. на 3 974 137,22 грн з кінцевим терміном оплати – 13.03.2025 р. та 12.04.2025 р. за період з 01.03.2025 р. по 31.03.2025 р. на 5 096 052,40 грн з кінцевим терміном оплати – 15.04.2025 р., у визначені строки не сплатило.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПрАТ “Кіровоградобленерго” взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості небалансів за зобов`язаннями лютого та березня 2025 року по договору у загальній сумі 8 270 132,68 грн не здійснило, чим порушило приписи як договірних умов, так положень чинного законодавства.
Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 25 645,47 грн річних та 59 612,06 грн інфляційних, місцевий господарський суд зазначив, що у відповідності до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані інфляційні нарахування на суму боргу: не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті; за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Суд першої інстанції здійснив розрахунок річних з урахуванням зменшення заборгованості за актом коригування за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (кількість днів у році): за зобов`язаннями лютого 2025 року річні на суму заборгованості 3 974 137,22 грн за період з 14.03.2025 р. по 24.04.2025 р. складають 13 718,94 грн із розрахунку: 3 974 137,22 грн х 3 % х 42 дні = 13718,94 грн; за зобов`язаннями лютого 2025 року річні на суму заборгованості 3174080,29 грн за період з 25.04.2025 р. по 06.05.2025 р. складають 3 130,60 грн із розрахунку: 3174080,29 грн х 3 % х 12 днів = 3130,60 грн; за зобов`язаннями березня 2025 року річні на суму заборгованості 5 096 052,40 грн за період з 16.04.2025 р. по 06.05.2025 р. складають 8 795,93 грн із розрахунку: 5 096 052,40 грн х 3 % х 21 день = 8 795,93 грн. Всього річні складають 25 645,47 грн як сума чисел 13 718,94 грн + 3 130,60 грн + 8 795,93 грн.
Господарський суд також здійснив розрахунок інфляційних за період, визначений ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго”, за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) – (сума заборгованості) = інфляційне збільшення: інфляційне збільшення на суму заборгованості 3 974 137,22 грн за період з 01.03.2025 р. по 31.03.2025 р. становить 59 612,06 грн з розрахунку: 3 974 137,22 грн (сума заборгованості) х 101,5%% (індекс інфляції у березні 2025 року) – 3 974 137,22 грн (сума заборгованості) = 59 612,06 грн. 
Зважаючи на те, що Приватне акціонерне товариство “Кіровоградобленерго” оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно у частині стягнення 3% річних, наголошуючи на наявності підстав для зменшення нарахованої суми 3% річних ( з 25 645,47 до 10 000,00 грн. ), колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судових рішень лише у межах зазначених позовних вимог.
У контексті заяви ПрАТ “Кіровоградобленерго” про зменшення суми річних місцевий господарський суд зазначив, що річні не є штрафними санкціями, а тому на них не розповсюджуються положення частини 1 ст. 233 ГК України у зв`язку з чим підстави для зменшення нарахованих річних відсутні.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
До того ж у силу вимог частини першої ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 р. у справі № 910/4590/19 звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 р.у справі № 657/1024/16-ц зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 р. у справі № 903/602/24 конкретизовано правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 ( щодо застосування положень ст. 625 ЦК України ) та зазначено, що три проценти річних ( якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних ( якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ), не підлягає зменшенню судом ( постанова Верховного Суду від 04.09.2025 р. у cправі № 908/1612/24 ).
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваної частині рішення суду не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана частина рішення суду підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Кіровоградобленерго” - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2025 р. у справі №912/1306/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 02.02.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя О.І. Кучеренко