ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/8627/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення з 01 січня 2025 року неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахування та виплати підвищення до пенсії, згідно з вимогами ст. 45 ЗУ “Про Державний бюджет України на 2025 рік” та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 р. № 1524 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 01 січня 2025 року по момент припинення права на даний вид пенсій, нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, згідно з вимогами ст. 45 ЗУ “Про Державний бюджет України на 2025 рік” та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 р. № 1524.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника, призначену неповнолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи, непрацюючими пенсіонерами та постійно проживають на території Камінь-Каширського району Волинської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. 
Вказує на те, що відповідач всупереч статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» не здійснює з 01.01.2025 неповнолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 18).
В поданому до суду 01.09.2025 відзиві на позовну заяву (а. с. 22-26) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що з набранням чинності Законом № 4059-ІХ змінено правове регулювання доплати непрацюючим пенсіонерам, яким надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Приписами статті 45 Закону № 4059-ІХ по новому визначено коло осіб, які мають право на відповідні доплати, розмір цих доплат та порядок їх встановлення. Стаття 45 Закону № 4059-ІХ є спеціальною правовою нормою по відношенню до приписів Закону № 796, а тому правовідносини щодо нарахування та виплати доплат непрацюючим пенсіонерам, яким надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи підпадають під регулювання саме приписами статті 45 Закону № 4059-ІХ.
Враховуючи наведене, чинність норм статті 45 Закону № 4059-ІХ на отримувачів пенсії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не поширюється. 
Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС України) до суду не надходило.
Суд, перевіривши доводи позивача у заяві по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають статус дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (а. с. 14-15). ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по втраті годувальника на дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 13.06.2025 № 23085-11755/Д-02/8-0300/25 (а. с. 3-4).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до витягу з Любешівської територіальної громади (а.с. 10-11) зареєстровані та проживають в с. Березичі Камінь-Каширського району, з 13.06.2024 та 20.10.2023 відповідно, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Листом від 13.06.2025 № 23085-11755/Д-02/8-0300/25 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 відповідач повідомив, що статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня. 
На виконання положень статті 45 Закону № 4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:
особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;
у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.
Враховуючи вищенаведене, доплати як непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення з 01.01.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не встановлені (а.с. 3-4).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 45 Закону № 4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Відповідно до статті 45 Закону № 4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:
особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;
у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.
Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.
Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом № 4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. 
Статтею 45 Закону № 4059-ІХ по новому визначено коло осіб, які мають право на відповідні доплати, чітко регламентовано розмір цих доплат та порядок їх встановлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 - 22.04.2009, року, а тому не належить до кола осіб, які з 01.01.2025 мають право на встановлення доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні гарантованого добровільного відселення в розумінні Закону № 4059-ІХ. 
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для встановлення позивачам доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому оскаржувана у цій справі бездіяльність відповідача щодо не встановлення позивачу з 01.01.2025 зазначеної доплати є правомірною, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк