Справа № 585/82/26 
Номер провадження 3/585/54/26 

П О С ТА Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , дані про те, чи протягом року до адміністративної відповідальності притягувався - відсутні, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

 
в с т а н о в и в:

25 грудня 2025 року о 12 год. 10 хв. в м. Ромни по вул. Руденка, 23 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, хитка хода) і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи в суді був повідомлений працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6). 
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності правопорушника, який обізнаний про наявність в суді відносно нього адміністративного матеріалу, але до суду не з`являється, провадженнями не цікавиться.
Дослідивши матеріали справи, оглянувши доданий до матеріалів справи відеозапис, суддя дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає доведеність факту керування транспортним засобом та перебування в стані сп`яніння або відмова водія, який має ознаки сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння.
Під час огляду відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що у вказаний у протоколі день та час працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль має затоновані темною плівкою вікна, що обмежує оглядовість середини транспортного засобу, та деякий час після зупинки перебував закритим. Згодом з пасажирського сидіння ззаду автомобіля вийшла особа, чоловічої стані, яка в подальшому була ідентифікована як ОСОБА_1 . Останній заперечував, що перебував за кермом. Після цього з пасажирського сидіння з переду автомобіля вийшов чоловік, який представився ОСОБА_2 і також вказав, що за кермом не перебував. Більше ніяких осіб в автомобілі не було. В подальшому ОСОБА_2 надавав пояснення, з яких можна дійти висновку, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 , сказавши про нього наступне: «їхав він доволі культурно, я аж здивувався». З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: мляву мову та його поведінка не відповідає обстановці. Він, на відміну від іншої особи, що перебувала в автомобілі ( ОСОБА_2 ), двічі намагається залишити місце зупинки, вказує на те, що автомобіль йому не належить, при цьому зазначене не відповідає дійсності, оскільки за перевіреними працівниками поліції даними, автомобіль належить саме йому. 
Щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то з долученого відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 вчиняє дії, які свідчать про відмову від проходження від огляду. Він зазначає, що не їхав, не керував. Крім цього, як указано вище, він неодноразово намагався залишити місце події. Коли працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом останній зазначає « ОСОБА_3 , прости мене, ну п`яний я».
Указані дії суд сприймає як відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Неявка особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення сприймається судом, як не бажання скористатися своїм правом на захист, надати пояснення та докази.
Отже, під час розгляду справи підтвердився і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння, і факт керування ним транспортним засобом у вказаний у протоколі день та час. 
При цьому, суддя враховує рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року. Так, у вказаному рішенні Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він, як водій, добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та виконувати вимоги працівників поліції у проходженні медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи, він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.
Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог 2.5 ПДР, окрім доданого відеозапису, доведена також протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №550219 від 25.12.2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення і який відповідає вимогам КУпАП та письмовими поясненням свідка (а.с.4). 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.
На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 283-284, 287-291, 298-299 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ       В.І.Євтюшенкова