КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА 
про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку
на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

05 січня 2026 року місто Київ
Справа № 752/22110/25
Апеляційне провадження № 33/824/930/2026
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року (у складі судді Бойко О.В.)
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

ВСТАНОВИВ 

Голосіївський районний суд міста Києва постановою від 22 жовтня 2025 року визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; стягнув із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Не погодившись з такою постановою, ОСОБА_1 16 грудня 2025 року подав засобами поштового зв`язку через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційну скаргу.
Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про визнання причин пропуску поважними та поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 з метою отримання кваліфікованої правничої допомоги 22 жовтня 2025 року було укладено договір про надання правничої допомоги із адвокатом Кальною О.П., яка того ж дня повідомила, що у зв`язку із оголошенням сигналу «Повітряна тривога» через загрозу ракетних обстрілів засідання у цій справі, скоріше за все буде перенесено на іншу дату. Крім того, фактично текст оскаржуваної постанови був виготовлений судом та внесений до ЄДРСР значно пізніше зазначеної в ній даті, а саме лише 03 листопада 2025 року, що також унеможливило оскарження постанови протягом 10 днів з дня її винесення.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 29 грудня 2025 року та передані судді 30 грудня 2025 року.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що єдиною підставою для поновлення такого строку скаржник вважає пізнє оприлюднення тексту оскаржуваної постанови (03 листопада 2025 року) та проведення засідання 22 жовтня 2025 року без його участі.
Апеляційний суд сприймає цю позицію апелянта як належну, оскільки дійсно постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року була винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, надіслана судом до ЄДРСР 03 листопада 2025 року та забезпечена для загального доступу 05 листопада 2025 року.
Водночас апеляційний суд враховує таке.
У матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_1 : 1) про ознайомлення з матеріалами справи; та 2) про видачу завіреної копії постанови від 22 жовтня 2025 року, із розпискою про таке ознайомлення та отримання копії постанови 25 листопада 2025 року (а. с. 16, 17).
Таким чином, матеріалами справи достовірно підтверджено, що вже 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови.
З урахуванням викладено, ОСОБА_1 мав би підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження якби апеляційна скарга була подана протягом 10-днів з дня отримання ним копії оскаржуваної постанови, а саме до 05 грудня 2025 року.
Водночас із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 16 грудня 2025 року, тобто через 21 день із моменту отримання ним копії оскаржуваної постанови.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження, а саме, конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 , з урахуванням його обізнаності про винесену постанову, своєчасно та без зайвих зволікань звернутися з апеляційною скаргою, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником, у клопотанні не наведено.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після ознайомлення з постановою суду першої інстанції, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя О. В. Желепа