"06" січня 2026 р.     

642/6604/25
2/642/289/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2026 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ольховський Є.Б.
при секретарі - Семенюк А.Є.
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором від 11.10.2021р. у загальному розмірі 88516.50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.21 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем укладено кредитний договір за яким кредитор надав позичальнику кредит а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит та виплачувати проценти за користування ним. 
12.08.2022р. зборами акціонерів затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк» .
Свої зобов`язання банк виконав надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 66997.84 грн. однак відповідач своїх зобов`язань не виконує в зв`язку з чим за нею виникла заборгованість яку позивач прохає стягнути на свою користь разом з судовими витратами.
Ухвалою від 29.10.25р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач подала відзив на позовну заяву згідно до якого заперечувала щодо стягнення з неї комісії в сумі 57558.18 грн. посилаючись на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності визначеної ст. 625 ЦК України під час дії воєнного стану.
Представником позивача подано відповідь на відзив в якому перелічені обґрунтування позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи суд встановив що позов підлягає задоволенню частково враховуючі наступне:
11.10.21р. між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про надання кредиту № 483637558.
11.10.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 483637558 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.
Таким чином між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту - «Споживчий кредит»; сума кредиту - 66997.84 грн; процентна ставка - 0.01 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 24 місяці; дата повернення кредиту - 12.10.2023 року; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № UА903003460000029099483637558 відкритий у Банку.
Частина 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (п. 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (п. 9), загальний розмір наданого кредиту (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 5).
Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позичальнику кредит відповідно до узгоджених умов. Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером та виписками по рахункам. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Згідно з п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що за кредитним договором № 483637558 від 11.10.21р.відповідачка станом на 12.08.25р. має заборгованість в розмірі 88516.50 грн.
АТ «Сенс Банк» направляв на адресу досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідачка заперечуючи проти позовних вимог фактично визнала отримання кредитних коштів та здійснення операцій з ними отже факт укладання кредитного договору не спростовано.
Що стосується стягнення з відповідачки комісії у розмірі 57558.18 грн у якості плати з розрахунково-касового обслуговування, суд зазначає наступне:
у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Комісія це плата за послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредитних коштів.
Штраф та пеня це фінансова санкція за прострочення платежу.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Законом встановлено можливість погодження комісії кредитодавця, за послуги, пов`язані з наданням кредиту, а не за саме надання кредиту або позики. Винагородою за надання кредиту за законодавством України являються проценти.
Таким чином посилання відповідачки на військовий стан в Україні як підставу для відмови у позовних вимогах щодо стягнення комісійної винагороди не ґрунтується на положеннях діючого законодавства оскільки комісія не відноситься до штрафних санкцій за не виконання договору.
Разом з тим, За правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою.
У даному випадку, у якості винагороди за надання кредиту, сторони погодили проценти в Умовах для укладаннгя Угоди від 11.10.21р., що відповідає положенням ч. 1 ст. 536 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Між тим, оскільки позивачем не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Отже, вказані витрати за кредитним договором № 483637558 від 11.10.21 року в сумі 57558.18 гривень стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути пропорційно від задоволених вимог в розмірі 850 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527,530,598, 599, 610, 625, ч. 2 ст. 1050,1054 ЦК України, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 ( і.н. НОМЕР_1 ) , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 483637558 у розмірі 30958.32 грн. та судовий збір у розмірі 850 грн.
В іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:       Є.Б. Ольховський