ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року	справа № 380/18250/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФ України у Донецькій області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №046950005331 від 06.08.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок пенсії та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач не погоджується із спірним рішенням, вважає його протиправним та такими, що підлягає скасуванню, оскільки вона працювала на відповідних посадах у закладі дошкільної освіти, стаж роботи на яких дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги.
Ухвалою суду від 12.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що грошова допомога надається за таких умов: якщо на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, особа працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є»-«ж» статті 55 Закону №1788-XII; якщо страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, становить для чоловіка 35 років, для жінки 30 років; якщо особа до цього не отримувала будь-якої пенсії. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж позивача становить 38 років 06 місяців 26. У матеріалах електронної пенсійної справи відсутні довідки про надання відпусток по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і додаткових відпусток без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку шести років, а також інших відпусток без збереження заробітної плати, передбачених законодавством, або про не перебування у вказаних відпустках за час роботи. Враховуючи викладене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області винесено рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 06.08.2025 №046950005331.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З метою отримання грошової допомоги в розмірі 10-ти пенсій при призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулася до ГУ ПФ України у Дніпропетровській області із заявою від 30.07.2025.
За принципом екстериторіальності заяву позивача від 30.07.2025 передано для розгляду ГУ ПФ України у Львівській області, яке прийняло рішення №046950005331 від 06.08.2025 про відмову в перерахунку пенсії.
Рішення мотивоване тим, що в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні довідки про надання відпусток по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і додаткових відпусток без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку шести років, а також інших відпусток без збереження заробітної плати, передбачених законодавством, або про не перебування у вказаних відпустках за час роботи.
Вважаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії протиправним, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.
Вирішуючи справу суд застосовує такі норми права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі – Закон №1058-VI) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону №1058-IV встановлено умови призначення пенсії за віком. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2024 по 31.12.2024 не менше 31 року.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та механізм її виплати визначено Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі – Порядок №1191).
Пунктом 1 Порядку №1191 визначено умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Згідно пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Згідно пункту "е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон №№1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років; з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.
З викладеного суд висновує, що для отримання, визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, грошової допомоги при призначенні пенсії відповідно до норм Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія особі призначається вперше (неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058-IV станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених посадах.
Такі висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду щодо подібних правовідносин, викладених у постановах від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а та від 22.02.2024 у справі №260/323/20.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З доказів у справі суд встановив, що позивачу вперше призначено пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV, що не заперечується сторонами.
З метою отримання, визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, грошової допомоги при призначенні пенсії позивач звернулася до ГУ ПФ України у Дніпропетровській області із заявою від 30.07.2025.
Однак відповідач прийняв рішення про відому у виплаті такої грошової допомоги, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні довідки про надання відпусток по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і додаткових відпусток без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку шести років, а також інших відпусток без збереження заробітної плати, передбачених законодавством, або про не перебування у вказаних відпустках за час роботи.
Спірним питанням у справі є правомірність рішення відповідача про відсутність підстав для відмови в призначення грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, за відсутності інформації про тривалість відпусток по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку або шести років та відпусток без збереження заробітної плати.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Для отримання, визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, грошової допомоги при призначенні пенсії відповідно до норм Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія особі призначається вперше (неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058-IV станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених посадах.
Із доказів у справі суд встановив, що позивач перебуває обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже досягла пенсійного віку.
Спірний рішенням №046950005331 від 06.08.2025 встановлено, що загальний стаж позивача складає 38 років 06 місяців 26 днів.
Отже, позивачем дотримана вимога щодо наявності необхідного стажу.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1984 позивач працювала:
- з 01.09.1984 по 05.08.1987 на посаді вихователя, ясла-сад №91;
- з 28.09.1987 по 11.11.1990 на посаді вихователя, ясла-сад №25 м. Одеси;
- з 12.11.1990 по 20.01.1991 на посаді помічника вихователя, ясла-сад №4 «Сонечко»;
- з 21.01.1991 по 11.05.1992 на посаді вихователя, ясла-сад №4 «Сонечко»;
- з 11.05.1992 по 06.02.1995 на посаді вихователя, Петриківські ясла-сад №1;
- з 06.02.1995 по 01.09.1997 на посаді керівника гуртка «Витинанка» Петриківського будинку дитячої творчості;
- з 05.09.2006 по 16.07.2008 на посаді вихователя, дошкільний навчальний заклад №50 Бабушкінського ВО;
- з 17.07.2008 по 29.12.2017 на посаді вихователя, дошкільний навчальний заклад №326 Жовтневого району;
- з 02.01.2018 по 16.08.2018 на посаді психолога, Петриківській дошкільний заклад освіти №1;
- з 16.08.2018 по 04.03.2021 на посаді директора, Комунальний заклад «Інклюзивно-ресурсний центр»;
- з 18.05.2021 по 17.05.2024 на посаді директора, Комунальний заклад «Інклюзивно-ресурсний центр»;
- з 01.10.2024 по 03.10.2024 на посаді фахівця-консультанта, Комунальний заклад «Інклюзивно-ресурсний центр»;
- з 09.10.2024 на посаді вихователя, Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №326.
Також, у трудовій книжці містяться записи про виплату позивачу допомоги по безробіттю з 05.04.2021 по 17.05.2021 та з 04.06.2024 по 01.09.2024.
Позивач також надала пенсійному органу довідку від 23.07.2025 №24 про підтвердження педагогічного стажу, видану Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №326, яка містить інформацію про періоди роботи по 23.07.2025.
Згідно з статтею 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-VIII невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі – Перелік №909).
Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, у дошкільних начальних закладах всіх типів передбачені посади: директори (завідуючі), всіх типів вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів, вихователів дошкільних навчальних закладів, інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Окрім цього, за змістом пункту 2 приміток до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
З огляду на викладене суд висновує, що позивачем також дотримано умову щодо роботи в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, на день звернення позивача за призначенням грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, позивач дотрималася всіх необхідних умов та мала підстави для призначення такої.
Покликання відповідача на відсутність довідок про відпустки (по догляду за дитиною, без збереження заробітної плати тощо) як на підставу для відмови у призначення грошової допомоги суд оцінює критично, оскільки позивачу вже здійснено розрахунок страхового стажу при вирішення питання про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Доказів визнання протиправним та скасування рішення про призначення позивачу пенсії за віком, відповідач до суду не надав.
Будь яких інших зауважень щодо наданих позивачем документів відповідач у спірному рішенні не вказав.
Оцінюючи дії ГУ ПФ України у Львівській області суд вважає, що відповідач під час прийняття рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії діяв протиправно. Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №046950005331 від 06.08.2025 про відмову в перерахунку пенсії слід скасувати.
Щодо зобов`язання ГУ ПФ України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФ України у Львівській області, рішенням якого відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги.
Тому, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку пенсії та призначення грошової допомоги має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФ України у Львівській області.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
Щодо позовних вимог виплати призначену грошову допомогу, суд зазначає, що відповідно до пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу грошової допомоги делеговані ГУ ПФУ у Львівській області, як органу, що визначений за принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача про призначення пенсії, проте обов`язок виплати пенсії (грошової допомоги) у випадку її призначення залишається в територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера.
Місце проживання позивача зареєстроване в селищі Петриківка, Дніпропетровської області, тому обов`язок щодо виплати грошової допомоги позивачу після її призначення залишається в ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, яке не є відповідачем у межах цієї справи.
З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
З огляду на викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській призначити позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов необхідно задовольнити частково.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №046950005331 від 06.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ЄДРПОУ 13814885) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
4. У задоволенні інших позовних відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

  Суддя	  Кравців Олег Романович