справа № 166/2022/25
провадження № 2/166/49/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
08 січня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Cвистун О.М., за участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Ткаченко Ю.О. звернулася у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 05 березня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71572174 (далі - Кредитний договір), за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 3500 грн на строк 30 днів (з 05.03.2025 по 03.04.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 525 грн). У разі порушення позичальницею строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокове користування.
03 квітня 2025 року, 03 травня 2025 року та 31 травня 2025 року між позикодавцем та позичальницею за ініціативою останньої укладено додаткові угоди № 14617915, № 14852258 та № 15058646 до Кредитного договору за умовами яких змінено денну процентну ставку з 0,5% на 1%, а також змінено строк кредитування з 30 днів на 118 днів.
Кредитовець на виконання умов Кредитного договору виконав свої зобов`язання, передавши відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 3500 грн за посередництвом АТ "Таскомбанк".
Відповідачка належним чином зобов`язання за Кредитним договором не виконала у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед кредитором у сумі 12075 грн, яка складається із: 3500 грн - основна сума боргу; 1050 грн - проценти; 525 грн - комісія; 7000 грн - неустойка.
У подальшому між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Кредитним договором.
Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16.20.2025 кредитодавець відступив позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, в тому числі до відповідачки в сумі 12075 грн, з яких: 3500 грн - основна сума боргу; 1050 грн - проценти; 525 грн - комісія; 7000 грн - неустойка.
Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 12075 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн.
Ухвалою суду від 25.11.2025 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 08 год. 30 хв. 22 грудня 2025 року та встановлено відповідачці строк для подання відзиву.
Відповідачка 27 листопада 2025 року скерувала на адресу суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що на момент виникнення заборгованості вона була вагітною та не мала можливості працювати. Після народження дитини відповідачка здійснює догляд за нею та не має можливості працювати у зв`язку з чим сплата повної суми боргу та нарахованих штрафів може призвести до арешту рахунків. Прость зменшити суму боргу до тіла кредиту в розмірі 3500 грн, списавши штрафи, пеню та комісії; надати можливість погашати заборгованість частинами, шляхом розстрочки у строки, визначені судом; вжити заходів для уникнення арешту її рахунків до моменту вирішення питання про розстрочку.
Призначене на 22 грудня 2025 року судове засідання через перебування головуючої у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні № 166/885/22 відкладено на 13 год. 40 хв. 29 грудня 2025 року.
Відповідачка 23 грудня 2025 року скерувала на адресу суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що вона здійснювала платежі зараховані в якості пролонгації, а саме: 03 квітня 2025 року - 525 грн, 03 травня 2025 року - 1050 грн, 31 травня 2025 року - 980 грн.
Призначене на 29 грудня 2025 року судове засідання відкладено на 09 год. 15 хв. 08 січня 2026 року. 
Позов підлягає до часткового задоволення.
Судом установлено, що 05 березня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора - 82380.За умовами Кредитного договору ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 3500 гривень (пп. 2.2.1 Кредитного договору) строком на 30 днів (пп. 2.2.2 Кредитного договору) з процентною ставкою 0,5 % в день (пп. 2.2.3 Кредитного договору) та комісією за надання кредиту в сумі 15%, що у грошовому виразі складає 525 грн (пп. 2.2.4 Кредитного договору).
Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, визначений договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. 
Згідно з п. 6.7 Кредитного договору якщо сума кредиту за договором не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, зарахування сплачених позичальником коштів за договором здійснюється кредитодавцем в наступному порядку: У першу чергу сплачуються неустойка, Проценти за понадстрокове користування кредитом та інші платежі. У другу чергу сплачуються всі прострочені проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту, прострочена до повернення сума кредиту (у випадку прострочення). Простроченими процентами за користування кредитом вважаються проценти, які були передбачені договором та застосовувались за весь період користування позичальником кредитом у відповідності до умов договору, які не були сплачені позичальником в строк, встановлений договором. У третю чергу сплачуються проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту, сума кредиту.
Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (Пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку кредитування обираються позичальником самостійно під час
ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" на виконання умов Кредитного договору 05 березня 2025 року надало відповідачці кредит в сумі 3500 грн, перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_1 , указану відповідачкою у реквізитах до Кредитного договору, що підтверджується листом АТ "Таскомбанк" № 7397/47.7-БТ від 09.12.2025 та випискою по належній ОСОБА_1 банківській картці № НОМЕР_1 за період з 05.03.2025 по 08.03.2025.
03 квітня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено додаткову угоду № 14617915 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 30 днів та викласти пп. 2.2.2 Кредитного договору в новій редакції: "строк кредитування/строк договору 60 днів". На період продовження строку користування кредитом (пролонгації) по дати повернення кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%, у зв`язку з цим викласти п. 2.2.3 Кредитного договору в наступній редакції: "процентна ставка/день 1%.
03 травня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено додаткову угоду № 14852258 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 30 днів та викласти пп. 2.2.2 Кредитного договору в новій редакції: "строк кредитування/строк договору 90 днів". На період продовження строку користування кредитом (пролонгації) по дати повернення кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%, у зв`язку з цим викласти п. 2.2.3 Кредитного договору в наступній редакції: "процентна ставка/день 1%.
31 травня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено додаткову угоду № 15058646 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 28 днів та викласти пп. 2.2.2 Кредитного договору в новій редакції: "строк кредитування/строк договору 118 днів". На період продовження строку користування кредитом (пролонгації) по дати повернення кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%, у зв`язку з цим викласти п. 2.2.3 Кредитного договору в наступній редакції: "процентна ставка/день 1%.
З наданого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором установлено, що у відповідачки перед первісним кредитором станом на 17 жовтня 2025 року виникла заборгованість у сумі 12075 грн, з яких: 3500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1050 грн - заборгованість за процентами; 7000 грн - пеня; 525 грн - комісія. 
Між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" 16 жовтня 2025 року укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за грошові кошти відступає ТОВ "Фінпром Маркет" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі прав вимог.
Згідно з реєстром прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025 ТОВ "Фінпром Маркет" за договором факторингу № 16/10/25 набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором в сумі 12075 грн, з яких 3500 грн - сума заборгованості за тілом; 1050 грн - сума заборгованості за процентами,; 7000 грн - сума заборгованості за пенею; 525 грн - комісія за надання кредиту. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором після переходу прав вимоги від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" до ТОВ "Фінпром Маркет" відповідачка не здійснила жодного платежу в рахунок погашення кредитної заборгованості перед позивачем.
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з договору позики.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ураховуючи викладене, надаючи оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 . Кредитного договору, факт отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 3500 грн, відстність будь-яких платежів з боку відповідачки в рахунок погашення тіла кредиту, правові підстави нарахування відсотків протягом 118-ти денного строку дії договору в розмірі 3605 грн, з яких відповідачкою сплачено 2555 грн, а також комісії у розмірі 525 грн, відстність будь-яких платежів з боку відповідачки в рахунок погашення комісії за надання кредиту, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 5075 грн, з яких 3500 грн - тіло кредиту, 1050 грн - проценти за користування кредитом, 525 грн - комісія за надання кредиту.
Щодо відрахування від загальної заборгованості сплачених відповідачкою сум в розмірі 525 грн, 1050 грн та 980 грн суд зазначає, що первісним кредитором на підставі п. 6.7 Кредитного договору вказані суми грошових коштів вже зараховано в рахунок погашення заборгованості за процентами. Таким чином, підстави для відрахування вказаних сум від загальної заборгованості, як того просила відповідачка у додаткових поясненнях від 23.12.2025, відсутні.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України уведено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 дотепер.
Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з наведеним позивачем розрахунком останнім визначено неустойку за порушення відповідачкою грошового зобов`язання за Кредитним договором в розмірі 7000 грн.
За наведених обставин, враховуючи, що дану неустойку позивачем нараховано у період з 01 липня 2025 року до 19 серпня 2025 року, тобто після запровадження воєнного стану, який триває дотепер, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Щодо клопотання позивачки відповідачки про надання їй можливості сплачувати заборгованість частинами, шляхом розстрочки у визначені судом строки, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу.
Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 3 та ч. 4 ст. 435 ЦПК України).
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).
Відповідачка свою платіжну неспроможність сплатити заборгованість позивачу одним платежем у додаткових поясненнях обґрунтовує тим, що після народження дитини вона не працює, тому сплата повної суми заборгованості для неї є надзвичайно тяжкою.
З долученої відповідачкою копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.10.2025 установлено, що ОСОБА_2 має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зважаючи на відсутність можливості у ОСОБА_2 працювати та отримувати дохід через вік її дитини, суд уважає за необхідне задовольнити її клопотання та розстрочити виконання рішення суду, однак з огляду на суму заборгованості та відсутність інших доказів на підтвердження тяжкості матеріального становища відповідачки, на два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладений між ТОВ "Фінпром Маркет" та адвокатом Ткаченко Ю.О.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03.04.2018;  витяг з акту № 5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю.О. надала правову допомогу ТОВ "Фінпром Маркет" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за Кредитним договором на загальну суму 4500 грн; платіжну інструкцію № 579939288.1 від 27.10.2025, відповідно до якого позивачем перераховано 130500 грн в рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. в рахунок оплати згідно акту №5ФП приймання наданої правничої допомоги від 21.10.2025 за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25ФП від 25.08.2025.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідачка доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявила.
З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1018 грн 11 коп. (5075/12075*2422,40), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1891 грн 30 коп. (5075/12075*4500).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 71572174 від 05 березня 2025 року в розмірі 5075 (п`ять тисяч сімдесят п`ять) гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту - 3500 гривень, відсотки за користування кредитом - 1050 гривень, комісія за надання кредиту - 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" 1018 (одну тисячу вісімнадцять) гривень 11 (одинадцять) копійок судового збору та 1891 (одну тисячу вісімсот дев`яносто одну)гривню 30 (тридцять) копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості в розмірі 5075 (п`ять тисяч сімдесят п`ять) гривень на 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" по 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок щомісяця.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", код ЄДРПОУ 43311346, юридична адреса: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204;
Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун