ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/2203/25 
Провадження №3/943/39/2026 

13 січня 2026 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , 
за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, -

в с т а н о в и в :
09 листопада 2025 року о 08 год. 00 хв. на вул. Січових Стрільців, 2 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 09 листопада 2025 року о 08 год. 00 хв. на вул. Січових Стрільців, 2 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Крім того, 09 листопада 2025 року о 08 год. 00 хв. на вул. Січових Стрільців, 2 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на дорожній знак 5.45.1 (автобусна зупинка), пошкодивши її, чим порушив п. 8.12 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП. 
Крім того, 09 листопада 2025 року о 08 год. 00 хв. на вул. Січових Стрільців, 2 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), залишивши дане місце ДТП, до якої він був причетний, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 
Постановою судді від 18.11.2025 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, щодо ОСОБА_1 а об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507773 від 09.11.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, із яким він погодився, вказавши у графі 14 цього протоколу, що «вину визнає». Крім того його вина доводиться роздруківкою приладу «Драгер» від 09.11.2025 та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким за результатами алкотесту в ОСОБА_1 підтверджено стан алкогольного сп`яніння – 1,23% проміле, із яким він погодився, засвідчивши свою згоду з таким результатом власноручним підписом на вказаних документах.
Крім того, статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно п. 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п. 12.2, п. 12.3 ПДР України).
Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки водій порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507784 від 09.11.2025, схемою місця ДТП від 09.11.2025, письмовими пояснення  ОСОБА_1 від 09.11.2025, письмовими пояснення ОСОБА_2 від 09.11.2025, письмовими пояснення  ОСОБА_3 від 09.11.2025.
Крім того, ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.
Згідно п. 8.12 ПДР України передбачено, що забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.
Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки водій скоїв наїзд на дорожній знак 5.45.1 (автобусна зупинка), пошкодивши її, чим порушив п. 8.12 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507808 від 09.11.2025, із яким він погодився, вказавши у графі 14 цього протоколу, що «вину визнає».
Крім того, ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно п. 2.10 «а» ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507803 від 09.11.2025, із яким він погодився, вказавши у графі 14 цього протоколу, що «провину визнає».
Також, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень також доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диски DVD-R), із яких вбачається те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на вул. Січових Стрільців, у місті Буську Золочівського району Львівської області, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (дерево), внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, після чого з місця події зник. Однак, на місце події прибули працівники поліції та згодом сам ОСОБА_1 , який підтвердив поліцейським факт вказаного ДТП за його участю, пояснивши про те, що його занесло, а також те, що вказаний автомобіль належить його матері, яка про подію нічого не знає. Крім того, водій ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що зранку перед цим ДТП він вживав алкогольні напої, а тому йому поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився та пройшов такий огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», який за результатами алкотесту в ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння – 1,23% проміле, із чим ОСОБА_1 погодився, повідомивши про свою згоду поліцейського. Після цього, поліцейським були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, копії яких ОСОБА_1 отримав на місці події. 
Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011).
Відтак, із досліджених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, скоїв наїзд на дорожній знак 5.45.1 (автобусна зупинка), пошкодивши її, а також залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.
Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Таким чином, ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП), тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як безальтернативної санкції.
Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 139, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 299, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Повний текст постанови складено: 15.01.2026 року.

Суддя І. Б. Кос