ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року	Львів	Справа № 460/11506/24 пров. № А/857/29825/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі №460/11506/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Максимчук О. О.,
дата ухвалення рішення – 01 листопада 2024 року, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 №172350000513 від 16 вересня 2024 року та зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок пенсії за віком на підставі довідки відокремленого підрозділу "Шахта імені Михайла Івановича Калініна" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" від 17.04.2015 про заробітну плату позивача за період з січня 1983 по серпень 1990, врахувавши при обчисленні розміру пенсії позивача заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, зазначені в довідці.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 01 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №172350000513 від 16 вересня 2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки відокремленого підрозділу "Шахта імені Михайла Івановича Калініна" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" від 17.04.2015 №961/С. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про здійснення перерахунку та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки відокремленого підрозділу "Шахта імені Михайла Івановича Калініна" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" №961/С від 17.04.2015 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня 1983 по серпень 1990, врахувавши при обчисленні розміру пенсії заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, зазначені в довідці. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням у частині задоволених позовних вимог, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та сплатою страхових внесків. Зазначає, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії правомірно, відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, оскільки надана позивачем довідка про заробіток №961/С від 17 квітня 2015 року не була підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки, а тому вказана довідка не підлягала врахуванню. З урахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача-2 та отримує пенсію за віком. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи пенсійним посвідчення позивача серії НОМЕР_1 від 15 березня 2023 року та довідкою про доходи № 0151141783822187 від 23 вересня 2024 року.
Позивач у період з 17 грудня 1982 року по 29 серпня 1985 року та з 20 квітня 1989 року по 31 березня 1997 року працювала вихователем у дитячому садку при ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», що підтверджується наявною в матеріалах справи трудовою книжкою від 22 серпня 1978 року НОМЕР_2 .
Позивач 09 вересня 2024 року звернулася із заявою до відповідача, в якій просила перерахувати пенсію на підставі довідки №961/С від 17 квітня 2015 року про заробітну плату за 1983 - 1990 роки, яка була видана ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».
З урахуванням принципу екстериторіальності вказану заяву позивача про перерахунок пенсії розглянуто відповідачем-1, яким 16 вересня 2024 року прийнято рішення №172350000513 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки до заяви від 09 вересня 2024 року заявницею надано довідку №961/С від 17 квітня 2015 року про заробітну плату за 1983 - 1990 роки, яка була видана ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», і яка не підлягає врахуванню, оскільки не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки.
Вважаючи протиправним таке рішення відповідача-1, позивач звернулася у суд із позовною заявою у даній справі про його скасування.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для перерахунку пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної в довідці №961/С від 17 квітня 2015 року, тому під час обчислення розміру пенсії позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказаний у такій довідці період роботи позивача, оскільки відповідачі не надали для суду беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності неврахування такої довідки, водночас дії зобов`язального характеру щодо прийняття рішення про здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітку плату від 17 квітня 2015 року №96/С має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Запорізькій області.
Колегія суддів зазначає, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Даючи правову оцінку висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено.
Ст.1 Закону №1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно з ч.2 ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За змістом пп.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 Порядку № 22-1).
З наведеного вище можна дійти висновку про те, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Ч.3 ст.44 Закону №1058-IV передбачає, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до п.4.1, 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи наведені вище положення, органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідки про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у такій довідці.
При цьому, матеріалами справи стверджується, що позивач долучила копію довідки № 961/С від 17 квітня 2015 року про розмір заробітної плати за 1983 - 1990 роки, видану ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на підставі відомостей особового рахунку № 10134 за 1983-1990 роки, тобто суми вказані у довідці відповідають первинним документам - особовим рахункам.
Зазначена довідка про заробітну плату з 1983 року по 1990 рік підписана директором, головним бухгалтером, начальником р/сектору та завірена печаткою підприємства.
У вказаній довідці зазначено, що така видана на підставі особового рахунку за відповідні періоди, з нарахованих сум здійснено відрахування в Пенсійний фонд України та вказано місце зберігання особових рахунків.
Колегія суддів зазначає, що будь-яких посилань на невідповідність довідки чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач не навів.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що період, за який надана довідка про заробітну плату, підтверджується записами в трудовій книжці позивача, а саме: в період з 17 грудня 1982 року по 29 серпня 1985 року та з 20 квітня 1989 року по 31 березня 1997 року ОСОБА_1 працювала вихователем в дитячому садку при ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».
Разом з тим, в силу зазначених приписів Порядку № 22-1 працівник пенсійного органу під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність оформлення таких вимогам законодавства з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, а тому сумніви останнього щодо обґрунтованості видачі документів, зокрема, довідки про заробітну плату для нарахування пенсії, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні такої при призначенні (перерахунку) пенсії.
У постанові від 21 лютого 2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Вказана позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі №127/8001/17.
Стаття 64 Закону №1058 та пункт 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 передбачають, що головні управління Пенсійного фонду мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Водночас відповідачами не надано доказів ані в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на підтвердження того, що ними здійснювалась будь-яка перевірка обґрунтованості видачі довідки ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» та перевірка особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для звірки даних, зазначених у поданій позивачем довідці про заробіток для обчислення пенсії.
Крім того, як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №520/7125/17, посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні. 
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пенсійним органом безпідставно не враховано позивачу заробітну плату згідно з довідкою про заробітну плату №961/С від 17 квітня 2015 року, виданою ВП «Шахта імені Михайла Івановича Калініна» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», відтак наявні підстави для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 №172350000513 від 16 вересня 2024 року та зобов`язання відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки відокремленого підрозділу "Шахта імені Михайла Івановича Калініна" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" №961/С від 17 квітня 2015 року про заробітну плату позивача за період з січня 1983 року по серпень 1990 року, врахувавши при обчисленні розміру пенсії позивача заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, зазначені в довідці.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі № 460/11506/24 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 30 грудня 2025 року.