ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1019/25 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 
до відповідача Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича 
про стягнення заборгованості у розмірі 67545,91 грн

Секретар судового засідання Коваль С.М.
В засіданні приймали участь:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: Борзов Я.Е. (в режимі відеоконференції).

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.
До Господарського суду Рівненської області 30.10.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до відповідача Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича про стягнення заборгованості у розмірі 67545,91 грн.
Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024 в частині повного та своєчасного повернення коштів.
Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вказавши, що позивачем не надано неналежних та допустимих доказів укладення договору та додаткової угоди з Фізичною особою - підприємцем Продоусом В.В., перерахування відповідачу кредитних коштів на банківський рахунок на підставі договору та додаткової угоди. Також зазначає, що позивач нарахував проценти та штрафні санкції після закінчення строку дії кредитного договору, що суперечить ст. 1048 ЦК України, яка дозволяє нарахування процентів лише в межах строку користування кредитом.
У відповіді на відзив представник позивача заперечує обставини, викладені відповідачем у відзиві та вважає їх такими, що не грунтуються на жодних доказах. Зазначає, що до позовної заяви подані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору, додаткової угоди № 1 та додаткової угоди № 2, у яких детально відображено всі дії ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Продоуса В.В. щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Щодо перерахування відповідачу кредитних коштів повідомляє суд, що до позовної заяви додані довідки, сформовані в платіжні системі "Platon", та які були надані посередником ТОВ "ПрофітГід", який надає послуги на підставі договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Також зазначає, що ТОВ "Бізнес Позика" не заявляло до стягнення штрафні санкції, а нарахування процентів після останнього дня строку дії кредитного договору не здійснювалось. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 31.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 26.11.2025. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про витребування доказів задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Продоус Володимир Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 14.03.2024 року (дата видачі кредиту) по 21.11.2024 (дата закінчення терміну кредитування).
19.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
19.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій, зокрема, просить розглядати справу за його відсутності.
Ухвалою суду від 26.11.2025 розгляд справи відкладено на 11.12.2025. Повторно витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Продоус Володимир Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 14.03.2024 (дата видачі кредиту) по 21.11.2024 (дата закінчення терміну кредитування). Витребувані судом документи надати суду в строк до 10.12.2025. У разі неможливості подати витребувані судом документи - подати письмові обґрунтовані пояснення щодо причин неможливості їх подання з наданням доказів в підтвердження.
Ухвалою суду від 11.12.2025 розгляд справи відкладено на 29.12.2025. Повторно витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Продоус Володимир Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 14.03.2024 (дата видачі кредиту) по 21.11.2024 (дата закінчення терміну кредитування). Витребувані судом документи надати суду в строк до 26.12.2025. У разі неможливості подати витребувані судом документи - подати письмові обґрунтовані пояснення щодо причин неможливості їх подання з наданням доказів в підтвердження.
18.12.2025 до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов лист щодо виконання ухвали суду.
Ухвалою суду від 29.12.2025 розгляд справи відкладено на 08.01.2026.
29.12.2025 до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов лист щодо виконання ухвали суду.
Ухвалою суду від 08.01.2026 розгляд справи відкладено на 21.01.2026.
08.01.2026 до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов лист щодо виконання ухвали суду.
В судовому засіданні 21.01.2026 представник відповідача заявив усне клопотання про витребування оригіналу договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника відповідача в обгрунтування заявленого клопотання, суд зазначає наступне. 
Згідно із ч. 1-3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відтак, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки у матеріалах справи відсутнє письмове клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів та саме клопотання про витребування доказів, оформлене відповідно до вимог ГПК України.
Крім того, представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 880 від 06.04.2017, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ "Бізнес Позика" зареєстроване у якості фінансової установи.
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1593 від 11.05.2017 "Про видачу ТОВ "Бізнес Позика" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)" видано ТОВ "Бізнес Позика" ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
14.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (надалі - кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Продоусом Володимиром Васильовичем (надалі - позичальник) укладено договір № 481671-КС-003 про надання кредиту (надалі - договір).
Договір укладений з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 35000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям. 
Тип кредиту: кредит. 
Строк кредиту: 24 тижні. 
Стандартна процента ставка: в день 2,00000000, фіксована. 
Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14933273, фіксована. 
Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 5250,00 грн. 
Загальний розмір наданого кредиту: 35000,00 грн. 
Термін дії договору до 29.08.2024. 
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 90900,00 грн. 
Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом (п. 1. договору).
Відповідно до пунктів 2, 2.1., 2.2. договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною в пункті 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3 договору і розраховується в порядку описаному нижче.
У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в пункті 3 договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 1 договору.
Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний п .3 до договору та до закінчення терміну дії договору.
У випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі із врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінету позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору.
Відповідно до п. 3. договору сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, де останнім днем повернення кредиту визначили 29.08.2024.
Згідно п. 6 договору, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням.
14.03.2024 позивач видав відповідачу кредит в загальному розмірі 35000,00 грн на картковий банківський рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ "ПрофітГід" щодо здійснення переказу грошових коштів від 14.03.2024, чим виконав свої грошові зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі.
Видача кредиту відповідачу здійснювалась позивачем через партнера - ТОВ "ПрофітГід", з яким укладено договір про надання послуг № ПГ від 04.11.2020, пункти 1.1.1., 2.3.1. та 2.3.2. якого передбачають здійснення платежів, використовуючи в якості джерела кошти, надані платниками (тобто, позичальниками позивача), а також виконання розпоряджень позивача, які не суперечать чинному законодавству України.
14.04.2024 між сторонами укладено додаткову угоду 1 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024 (надалі - додаткова угода 1). 
Додаткова угода 1 укладена з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Внаслідок укладення додаткової угоди 1: кредит збільшений на 9000,00 грн (пункт 2.1. додаткової угоди 1); після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту склала 44000,00 грн (пункт 2.2. додаткової угоди 1); після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 44000,00 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 96494,93 грн (пункт 4 додаткової угоди 1); за надання додаткового кредиту з позичальника підлягає сплаті комісія в розмірі 1350,00 грн (пункт 5 додаткової угоди 1); з дати укладення додаткової угоди було встановлено новий графік платежів (пункт 6 додаткової угоди 1).
14.04.2024 позивач видав відповідачу додатковий кредит у розмірі 9000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ "ПрофітГід" щодо здійснення переказу грошових коштів від 14.04.2024, чим виконав свої грошові зобов`язання за додатковою угодою 1 своєчасно та в повному обсязі.
04.07.2024 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024 (надалі - додаткова угода 2). 
Додаткова угода 2 укладена з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Внаслідок укладення додаткової угоди 2: позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 04.07.2024, в розмірі 33849,71 грн, що включає: суму кредиту 25387,80 грн; проценти за користування кредитом 8461,91 грн (пункт 1 додаткової угоди 2); з 04.07.2024 до 29.08.2024 (включно) діє пільгова ставка 0,8619995% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 29.08.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,14933273% в день, з 30.08.2024 року 1,14933273% в день (пункт 5 додаткової угоди 2) ; термін дії договору: до 21.11.2024 (пункт 6 додаткової угоди 2).
Згідно квитанцій про оплату через платіжний сервіс "Platon" відповідач здійснював погашення кредиту на сайті ТОВ "Бізнес Позика", сплативши на рахунок позивача 28.03.2024 - 7580,00 грн, 11.04.2024 - 7580,00 грн, 25.04.2024 - 9640,00 грн, 09.05.2024 - 9640,00 грн, 23.05.2024 - 9640,00 грн, 05.06.2024 - 19280 грн, 21.07.2024 - 2410,00 грн, 08.09.2024 - 2410,00 грн. 
На виконання ухвали Господарського суду Рівненської області від 26.11.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-251205/80324-БТ від 06.12.2025, в якому повідомлено, що на ім`я Продоуса Володимира Васильовича в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку 14.03.2024 здійснено переказ коштів на загальну суму 35000,00 UAH та 14.04.2024 здійснено переказ коштів у розмірі 9000,00 UAН.
Позивач зазначає, що на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 67545,91 грн з яких: 25387,80 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42158,11 грн - сума прострочених платежів по процентах. 
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, зі свого боку, зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, надані йому грошові кошти відповідно до договору про надання кредиту позивачу не повернув. Доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань за договором про надання кредиту суду не надано.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту 6 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір.
Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену частиною другою та п`ятою ст. 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" (пункт 9 договору).
Згідно з пунктом 16 договору, інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України. 
Згідно з пунктом 2.2. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", затверджених наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "БізПозика" від 27.06.2022 № 13-ОД (дата набрання чинності 28.06.2022) (далі - Правила) заявник перед заповненням заявки та до укладання договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання кредиту та про наявні і можливі схеми кредитування у кредитодавця, що розміщена на сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/.
Пунктом 3.1. Правил врегульовано укладання електронного договору, а саме:
- після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією у розумінні частини 4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" та відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після отримання заявником оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор (пункт 3.1.1. Правил);
- позичальник може відмовитись від укладання договору (акцепту оферти) шляхом вибору відповідних опцій в особистому кабінеті (пункт 3.1.2. Правил);
- у випадку відмови від укладання заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу. При цьому заявник не позбавляється права знову подати заявку на отримання кредиту (пункт 3.1.3. Правил);
- відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (пункт 3.1.4. Правил);
- позичальник отримує підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа у момент укладання договору (пункт 3.1.5. Правил);
- договір про надання кредиту (додаткова угода), укладений в порядку визначеному Законом України "Про електронну комерцію", вважається таким, за правовими наслідками прирівнюється до договору (додаткової угоди), укладеного у письмовій формі (пункт 3.1.6. Правил);
- укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір про надання кредиту, додаткову угоду), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Сторони підтверджують, що договір, додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі (пункт 3.1.7. Правил).
Кредитодавець інформує заявника про прийняте рішення (щодо можливості надання кредиту) через (одним або кількома способами): СМС-повідомлення та/або дзвінок на телефонний номер (вказаний у заявці); розміщення інформації в особистому кабінеті; електронний лист на адресу електронної пошти заявника (вказану в заявці); повідомленням із використанням сучасних сервісів передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, Faсebook, Faсebook Mеssenger і т.д.), у разі якщо заявником було вказано контактну інформацію, яка дозволяє зв`язатися із заявником шляхом використання відповідних сервісів; шляхом особистого інформування заявника кредитним посередником (пункт 2.23. Правил).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, закон допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно - комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договір та додаткові угоди між сторонами були підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий відповідачем на номер телефону, зазначений позивачем при реєстрації на сайті кредитодавця. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір та додаткова угода між позивачем та відповідачем не були б укладені.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 22.11.2021 у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21).
Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно із статтею 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу пропозицію укласти договір (оферта) № 481671-КС-003 про надання кредиту.
14.03.2024 Фізична особа - підприємець Продоус Володимир Васильович прийняв (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладення договору № 481671-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8050 на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Також, 14.04.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу пропозицію укласти додаткову угоду (оферта) до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
14.04.2024 Фізична особа - підприємець Продоус Володимир Васильович прийняв (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладення додаткової угоди до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7742 на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
04.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу пропозицію укласти додаткову угоду № 2 (оферта) до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
04.07.2024 Фізична особа - підприємець Продоус Володимир Васильович прийняв (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладення додаткової угоди № 2 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі - підприємцю Продоусу Володимиру Васильовичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2736 на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Суд зазначає, що одноразові ідентифікатори, якими підписано договір про надання кредиту та додаткові угоди до договору про надання кредиту, складається з комбінації цифр і літер та відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію".
З огляду на вказане, укладення сторонами договору про надання кредиту та додаткових угод підтверджене належними та допустимими доказами.
На виконання ухвали Господарського суду Рівненської області від 26.11.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-251205/80324-БТ від 06.12.2025, в якому повідомлено, що на ім`я Продоуса Володимира Васильовича в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку 14.03.2024 здійснено переказ коштів на загальну суму 35000,00 UAH та 14.04.2024 здійснено переказ коштів у розмірі 9000,00 UAН.
З довідок щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором та додатковою угодою виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 44000,00 грн шляхом перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ).
Зважаючи на зазначене, викладені у позовній заяві обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідачем на виконання умов договору здійснено лише часткову оплату на суму 68180,00 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
З урахуванням графіку платежів (пункт 3 договору) і сум та дат платежів відповідача, його заборгованість за кредитним договором становить 67545,91 грн з яких: 25387,80 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42158,11 грн - сума прострочених платежів по процентах.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
Оцінюючи подані позивачем на підтвердження факту укладення договору докази, господарський суд враховує положення частини 13 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідно до якої електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, паперові копії: пропозиції укласти договір (оферта) № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 481671-КС-003 про надання кредиту, договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, пропозиції укласти додаткову угоду (оферта) до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткої угоди до договору про надання кредиту № 481671-КС-003 від 14.03.2024, додаткової угоди 1 від 14.04.2024 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, пропозиції укласти додаткову угоду № 2 (оферта) до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткової угоди № 2 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024, додаткової угоди № 2 від 04.07.2024 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024 приймаються судом в якості належних доказів укладення між сторонами договору про надання кредиту № 481671-КС-003 від 14.03.2024, додаткової угоди 1 від 14.04.2024 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024 та додаткової угоди № 2 від 04.07.2024 до договору № 481671-КС-003 про надання кредиту від 14.03.2024.
Зазначені вище обставини щодо укладення кредитного договору та додаткових угод, отримання коштів, розміру заборгованості, відповідачем не спростовані.
Щодо розміру заборгованості, суд зазначає також наступне.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як встановлено судом вище, позивач виконав умови договору та перерахував відповідачу грошові кошти.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Пунктом 3 договору визначений графік платежів для погашення заборгованості позичальника, відповідно до якого встановлені періоди користування кредитом, проценти за користування кредитом, розмір періодичних платежів, комісія за надання кредиту та загальний платіж.
Так, згідно з вищевказаним графіком (з урахуванням додаткових угод), сторони домовились про те, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати відповідачем кожні 14 днів, з кінцевою датою повернення - 21.11.2024.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов договору та сплати заборгованості по кредиту в установлений строк, суд вважає вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 25387,80 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з розрахунком та графіком платежів, з урахуванням того, що позивачем не нараховані проценти понад графік платежів, після закінчення строку кредиту, заборгованість відповідача зі сплати платежів по процентах становить 42158,11 грн.
За таких обставин, позовні вимоги, в цій частині, обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства і умов договору та підлягають задоволенню.
Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд відхиляє як такі, що необґрунтовані та не доведені.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Висновки суду.
Здійснивши перевірку нарахованих сум, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та стягнення з Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 25387,80 грн суми прострочених платежів по кредиту та 42158,11 грн суми прострочених платежів по процентах.
Заперечення відповідача щодо неукладеності договору судом не приймаються, оскільки дане твердження не підтверджено жодним належним доказом, а дії самого відповідача щодо погашення частини заборгованості свідчать про визнання та схвалення цього правочину останнім.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн з урахуванням коефіцієнту 0,8 через підсистему "Електронний суд", що підтверджується платіжними інструкціями № 17213 від 28.10.2025 на суму 2180,16 та № 4204 від 07.03.2025 на суму 242,24 грн.
З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Продоуса Володимира Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) 67545 (шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн 91 коп заборгованості, з яких: 25387 (двадцять п`ять тисяч триста вісімдесят сім) грн 80 коп - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 42158 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят вісім) грн 11 коп - суми прострочених платежів по процентах та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп - витрат по оплаті судового збору. 
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 23 січня 2026 року.

Суддя А.І.Мовчун