Справа № 561/1128/25
номер провадження 2/558/86/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року  селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., за участі відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Новосада В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року в розмірі 30234,50 гривень.
Відповідач ОСОБА_3 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 114).
В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») вказує про те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_5 15 квітня 2021 року було укладено кредитний договір №279694249 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов такого договору відповідачу було надано кредит у розмірі 8500,00 гривень на умовах строковості, зворотності та платності. Товариство виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти в сумі 8500,00 гривень на її банківську картку № НОМЕР_1 . Відповідач зобов`язання згідно умов договору належним чином не виконувала. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 строком до 28 листопада 2019 року. Укладеними додатковими угодами строк дії договору факторингу було продовжено до 31 грудня 2024 року. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №279694249 на загальну суму 18895,50 гривень. В подальшому 31 серпня 2023 року на підставі договору факторингу від 5 серпня 2020 року №05/0820-01 та додаткових угод до нього, реєстру прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за договором №279694249 на загальну суму 30234,50  гривень ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року. 
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача  ОСОБА_2 перед позивачем не сплачена і складає 30234,50 гривень, а саме: 8500,00 гривень тіла кредиту та 21734,50 гривень відсотків за користування кредитом.
З вказаних підстав позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача ОСОБА_2  на його користь 30234,50 гривень заборгованості за кредитним договором №279694249 та понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, про що також вказав у позовній заяві (а.с. 7зв., 140).
Представник позивача ОСОБА_6 до суду подала додаткові письмові пояснення у справі. У своїх поясненнях представник позивача вказує про те, що твердження представника відповідача про відсутність у долучених до позовної заяви Реєстрі права вимоги №138 від 15 червня 2021 року, Реєстрі права вимоги №11 від 31 серпня 2023 року, договорі факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2023 року і додатках до нього, в акті звірки взаєморозрахунків, будь-яких даних щодо боржника ОСОБА_3 , зокрема її прізвища, імені, по батькові, РНОКПП, номера і дати кредитного договору, заборгованості за тілом кредиту і відсотками, загальної суми заборгованості та суми фінансування є безпідставними, оскільки у кожному з поданих позивачем витягів з реєстрів, на які посилається представник відповідача, містяться дані щодо боржника та відомості щодо кредитного договору. Вказані документи містять необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином. Представник позивача вказала також по те, що сторона, яка уклала договір факторингу, не має права надавати повний реєстр прав вимоги третім особам. Оскільки, надання такого реєстру могло б розкрити конфіденційну інформацію інших осіб, яка не стосується конкретного предмета договору або конкретної передачі прав вимоги. Відсутність в акті звірки взаєморозрахунків, який підтверджує погодженість сторонами даних бухгалтерського обліку та відображає фактичний стан виконання зобов`язань у межах господарських відносин, даних про боржника не може розцінюватися як недолік, оскільки ця інформація виходить за межі його змістовного призначення та має бути викладена у відповідному додатку. З вказаних підстав представник позивача просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 30234,50 гривень заборгованості за кредитним договором № 279694249 та понесені судові витрати.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2  позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року в розмірі 30234,50 гривень не визнала, оскільки кредитного договору не укладала, кредитних коштів не отримувала. Вважає, що від її імені кредитний договір уклав її чоловік, який мав доступ до її особистих документів. Проте, у поліцію з приводу таких неправомірних дій вона не зверталась. На даний час її чоловік перебуває за кордоном. 
Представник відповідачки  ОСОБА_2  - адвокат Новосад В.О. просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відмовити за їх безпідставністю, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів передачі права вимоги за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» згідно Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу №05/0820-01 від 31 серпня 2023 року та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року. Оскільки у реєстрах прав вимог, до вказаних договорів відсутні будь-які дані щодо боржника ОСОБА_2 , зокрема її прізвища, імені, по батькові, РНОКПП, номер і дати кредитного договору, заборгованості за тілом кредиту і відсотками, загальної суми заборгованості та суми фінансування.
У наданому позивачем акті звірки взаємних розрахунків зі сплати фінансування за Реєстром права вимоги №138 від 15 червня 2021 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» також, відсутні будь-які дані про боржника ОСОБА_3 . Договір факторингу №04/06/25-Ю від 4 червня 2025року і додатки до нього також не містить відомостей щодо боржника ОСОБА_3 та даних щодо кредитного договору. Крім цього, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 15 червня 2021 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року з врахуванням проведеної оплати 4020,50 гривень, складає 18895,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень тіла кредиту та 10395,50 гривень відсотків. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року становить 21828,00 гривень, з яких: 8500,00 гривень тіла кредиту та 13328,50 гривень відсотків. Проте, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30234,50 гривень.
Про вказані обставини представник відповідача   ОСОБА_2  - адвокат Новосад В.О. також вказав у відзиві на позовну заяву. 
Представник відповідача в судовому засіданні просив також відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень, оскільки позивачем не надано доказів фактичного понесення таких витрат.
Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.
До позовної заяви позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» додано клопотання про витребування доказів у якому позивач, на підтвердження своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , просило витребувати в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» документи (докази), що містять банківську таємницю, а саме: інформацію про те, чи емітувалась на ім`я ОСОБА_3 платіжна картка № НОМЕР_1 ; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 за період з 15 квітня 2021 року по 20 квітня 2021 року в сумі 8500 гривень; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_3 ; інформацію чи є/був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_1 та чи знаходиться/знаходився номер телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_3 ; у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 за період 15 квітня 2021 року - 20 квітня 2021 року в сумі 8500 гривень, - витребувати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують таку інформацію; надати повний номер рахунку - маска картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 ; у випадку, якщо номер телефону НОМЕР_2 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_3 за платіжною карткою - маска картки № НОМЕР_1 , витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_3 за платіжною карткою - маска картки № НОМЕР_1 ; у випадку, якщо картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_1 не належить відповідачеві ОСОБА_3 , витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска картки № НОМЕР_1 .
Таке клопотання позивача було частково задоволено судом. 
В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №279694249 (а.с. 31-33). Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно умов договору № 279694249 відповідачу (позичальнику) надано кредит в сумі 8500,00 гривень (п.1.1) на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по підношенню до дати надання кредиту. 
За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом (п. 1.4 договору).
Відповідно до п. 1.7 кредитного договору №279694249 сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України яка має наслідком продовження строку користування кредитом на наступних умовах: 1.7.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2 з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденного сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
До вказаного договору №279694249 позивачем додано алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів, заявку на отримання грошових коштів в кредит від 14 квітня 2021 року, довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також додатками є алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 10-11, 12, 13-18, 19, 20-25) та паспорт споживчого кредиту, який підписаний  ОСОБА_2 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 30).
Як вбачається із платіжного доручення АТ «ЮНЕКС БАНК» від 15 квітня 2021 року (а.с. 9)  та довідки від 23 травня 2025 року (а.с. 89) ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів на платіжну картку відповідача  ОСОБА_2 № 4149-43ХХ-ХХХХ-6083 за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року на загальну суму 8500,00 гривень.
Належність банківської картки № НОМЕР_1 відповідачеві  ОСОБА_2 та зарахування грошових коштів у розмірі 8500,00 гривень за договором №279694249 від 15 квітня 2021 року на дану платіжну картку підтверджується інформаційною довідкою та випискою по рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 12 січня 2026 року за період 15 квітня 2021 року по 20 квітня 2021 року (а.с. 181-182).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач  ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк не виконала.
Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 15 червня 2021 року у  ОСОБА_2 наявна заборгованість за договором №279694249, яка становить 18895,00 гривень, з яких: 8500,00 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту, 10395,50 гривень - заборгованість по відсотках (а.с. 42).
ОСОБА_2 не надала суду доказів на підтвердження вказаних у судовому засіданні обставин про те, що кредитного договору вона не укладала, кредитних коштів не отримувала, а тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України  за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України  предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. Укладеною Додатковою угодою №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. В подальшому, додатковими угодами №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року та №32 від 31 грудня 2023 року продовжено строк дії Договору факторингу до 31 грудня 2024 року (а.с. 69-81). Відповідно до п. 4.1 додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
Відповідно до витягу реєстру прав вимоги №138 від 15 червня 2021 року до Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 18895,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 10395,50 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 67-68).
В подальшому, на підставі Договору факторингу №05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», та додаткової угоди №3 від 30 грудня 2022 року до Договору факторингу №05/0820-01 згідно витягу реєстру прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30234,50 гривень, а саме: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 21734,50 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 41, 58-59, 60-64, 65). 
Право вимоги до відповідача на загальну суму 30234,50 гривень підтверджується також наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №279694249, згідно якого заборгованість відповідача становить 30234,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 21734,50 гривень - заборгованість за відсотками, що нараховані у розмірі та в межах визначеного договором №279694249 строку, згідно п.п. 1.2, 1.7 (а.с. 41).
4 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передає ТОВ «Юніт Капітал» за плату, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 52-57).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 4 червня 2025 року до Договору факторингу №04/06/25-Ю, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №279694249 в сумі 30234,50 гривень, а саме: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 21734,50 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 50-51). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ТОВ «Юніт Капітал» станом на 25 червня 2025 року становила 30234,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 21734,50 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 40).
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач  ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом в сумі 30234,50 гривень.
ОСОБА_2  не надала суду на підтвердження вказаних у судовому засіданні обставин про те, що кредитного договору вона не укладала, що кредитний договір укладався іншою особою, що кредитних коштів не отримувала, та доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально.
Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку.
Посилання представника відповідача на ті обставини, що позивачем не надано будь-яких доказів передачі права вимоги за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року, оскільки у реєстрах прав вимог до договорів факторингу, відсутні будь-які дані щодо боржника ОСОБА_2 , заборгованості за тілом кредиту і відсотками, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача  ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року в розмірі 30234,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень - заборгованість за основним боргом та 21734,50 гривень - заборгованість за відсотками.
Позивачем понесені судові витрати, що складають 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви та 7000,00 гривень понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача  ОСОБА_2  витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 90), оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально.
Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується копіями: договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 5 червня 2025 року; додаткової угодою № 25770559698 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01; протоколу погодження вартості послуг до договору №05/06/25-01; акту прийому-передачі наданих послуг № 05/06/25-01 від 5 червня 2025 року.
Представник відповідача просив суд відмовити у стягненні з відповідачки ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу.
Проте, у постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 757/29103/20-ц Верховний Суд висловив позицію про те, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та висновками Верховного Суду.
Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:  розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Зважаючи на те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, ціна позову становить 30234,50 гривень, розгляд справи проведено за відсутності представника позивача, представник відповідача висловив позицію щодо розміру таких витрат, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень суд вважає дещо завищеним, та таким, що не відповідає складності справи та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги.
Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.
У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050,1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.
Відповідно до ст.ст. 512, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4 літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №279694249 від 15 квітня 2021 року в розмірі 30234 (Тридцять тисяч двісті тридцять чотири) гривні 50 копійок, що складається з: 8500,00 гривень тіла кредиту та 21734,50 гривень процентів за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 2422,40 гривень сплаченого судового збору та 3000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Т.С. Феха.
Повний текст рішення складено 30 січня 2026 року.