Справа № 420/36576/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК НОМЕР_2 від 28.01.2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК Nє55 від 28.01.2025 року з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманням поранень Військовою частиною НОМЕР_1 не було нараховано та виплачено додаткову винагороду за весь час (періоди) перебування його на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, та за час перебування у відпустці для лікування після поранення.
Заяви чи клопотання від сторін не надходили.
Процесуальні дії вчинені судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 13.11.2025, за змістом якого відповідач проти позовних вимог заперечує та вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою. Також зазначає, що позивачем не надано доказів перебування його на безперервному лікуванні у зазначені періоди часу, а перебування позивача у відпустці для лікування нічим не підтверджується, оскільки відповідач не отримував від територіального центру комплектування та соціальної підтримки документів про надання Позивачу відпустки для лікування. 
Обставини справи.
Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 
29.12.2024 ОСОБА_1 в районі населеного пункту Сухі Яли Донецької області отримав тяжке поранення внаслідок ворожого обстрілу в службовий час, під час виконання службових обов`язків, не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення тілесного ушкодження. Під час травмування ОСОБА_1 перебував в засобах індивідуального захисту.
Зазначене випливає з довідки про обставини травми № 191/7382 від 30.12.2024, наявної у матеріалах справи, та сторонами не оспорюється.
Після отриманого поранення ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустці у наступні періоди:
- 29.12.2024 – 31.12.2004, що підтверджується випискою з медичної карти хворого № 124 від 29.12.2024, що наявна у матеріалах справи;
- 31.12.2024 – 06.01.2025, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2398 від 06.01.2025, що наявна у матеріалах справи;
- 06.01.2025 – 28.01.2025, що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 202, що наявний у матеріалах справи;
- З 28.01.2025 – у відпустці для лікування після травми на 60 (шістдесят) днів, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 55 від 28.01.2025.
Усі зазначені документи скріплені підписами та печатками відповідальних осіб медичних закладів та за формою або змістом будь-яких обґрунтованих сумнівів у суду не викликають, є зрозумілими та придатними для сприйняття незалежним розумним спостерігачем.
06.03.2025 представником позивача засобами поштового зв`язку направлено до відповідача заяву щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди за зазначені періоди, на що у відповіді від 04.04.2025 року відповідач зазначив, що до військової частини не надходили документи, необхідні для здійснення таких виплат.
Всупереч зазначеному, у листі № 182/6123 від 09.05.2025 відповідачем зазначається, що всі належні виплати ОСОБА_1 вже були здійснені.
Знову всупереч зазначеному, у листі № 182/12783 від 07.10.2025 відповідач зазначає, що для нарахування додаткової винагороди за час перебування позивача у відпустці підстави відсутні, але після надання ОСОБА_1 у встановленому порядку підтверджуючих документів його буде включено в наказ на виплату додаткової винагороди за час перебування у відпустці.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 листопада 1991 N 2011-XII (далі - Закон N 2011-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону N 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону N 2011-XII).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 N 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався і діє по даний час.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 N 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону N 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 N 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та N 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову N 168.
Абзацом 1 пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови N 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також абзацами 5, 6 пункту 1 Постанови N 168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови N 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 N 260.
Абзацом четвертим пункту 11 Розділу XXXIV Порядку N 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно пункту 12 Розділу XXXIV Порядку N 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 N 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.07.2008 за N 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. При цьому Постанова N 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Також положеннями Постанови N 168 передбачено право військовослужбовців на виплату їм додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Конструкція зазначених вище норм передбачає, що підставами для включення військовослужбовця (в даному випадку - позивача) до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є:
- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до частин першої, другої статті 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19 листопада 1992 року N 2801-XII (далі Закон N 2801-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями визначено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року N 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за N 1109/15800 (далі Положення N 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Так, відповідно до пункту 2.1 Глави 2 Розділу І Положення N 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження). Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає (пункт 6.11 Глави 6 Розділу II Положення N 402).
Пунктом 21.5 Глави 21 Розділу II Положення N 402 передбачено, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
Висновки суду.
Обґрунтовуючи наявність підстав для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після травми, відповідач зазначав, що позивачем не додано додано документів, які б підтверджували перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зазначені позивачем періоди та у відпустці для лікування після травми.
Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 191/7382 від 30.12.2024 року позивач 29.12.2024 року отримав травму під час виконання службових обов`язків пов`язаних із захистом Батьківщини.
Згідно довідки військово-лікарської комісії КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 28.01.2025 № 55 визначено, що травма та захворювання матросу за призовом ОСОБА_2 ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.
Отже, з указаних довідок вбачається, що військово-лікарська комісія за результатами медичного огляду позивача встановила, що отримана ним травма та захворювання є такими, що пов`язані із захистом Батьківщини.
Як зазначалось вище, підставами для включення до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.
Відтак, суд зазначає, що наведеними вище довідками підтверджено право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року з розрахунку 100000 грн. пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я.
Поряд з цим, суд враховує, що наданими до матеріалів справи медичними виписками підтверджено проходження позивачем стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я а саме:
- 29.12.2024 – 31.12.2004, що підтверджується випискою з медичної карти хворого № 124 від 29.12.2024, що наявна у матеріалах справи;
- 31.12.2024 – 06.01.2025, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2398 від 06.01.2025, що наявна у матеріалах справи;
- 06.01.2025 – 28.01.2025, що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 202, що наявний у матеріалах справи.
Окрім того, виходячи зі згаданої раніше довідки військово-лікарської комісії КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 28.01.2025 № 55, ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після травми на 60 календарних днів.
Також, зазначене та факт повідомлення позивачем відповідача про зазначені обставини підтверджується наявним у матеріалах справи рапортом ОСОБА_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025, у якому зазначені реквізити рішення військово-лікарської комісії щодо необхідності призначення ОСОБА_1 відпустки для лікування, із вичерпним зазначенням переліку медичних та інших документів.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача здійснити перерахунок додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Однак, відповідачем не вчинено жодних дій щодо виплати позивачу додаткової винагороди за періоди його лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема за періоди з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 та за період перебування позивача у відпустці для лікування з 28.01.2025 строком на 60 днів.
Таким чином, не нарахованою та не виплаченою позивачу залишається грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини за періоди за періоди з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 та за період перебування позивача у відпустці для лікування з 28.01.2025 строком на 60 днів.
Суд зауважує, що виплата додаткової винагороди, передбачена постановою N 168, здійснюється лише у випадку "Поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини".
З огляду на викладене у своїй сукупності, суд вважає, що у спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, саме у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини. При цьому, отримана травма відповідно до довідки військово-лікарської комісії КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради від 28.01.2025 № 55 віднесена до травми тяжкого ступеня.
Поряд з цим, суд зауважує, що в ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду доказів того, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні у спірний період було пов`язано не з обставинами безпосередньої його участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, за яких позивач і отримав поранення, або що позивач не перебував на такому лікуванні, або що позивачу не призначалася відпустка для лікування, або що позивач не перебував у такій відпустці.
Доводи відповідача, наведені у відзиві, перерахованого не спростовують. Окрім того, вони є суперечливими відносно поведінки відповідача під час виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, наведені вище обставини вказують на те, що у розумінні положень Постанови N 168 та Порядку N 260 позивач вважається особою, яка у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 та у відпустці для лікування такого поранення з 28.01.2025 строком на 60 днів..
Відповідно до приписів частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
На підставі вищевикладених положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом:
- визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК Nє55 від 28.01.2025 року;
- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК Nє55 від 28.01.2025 року з урахуванням фактично виплачених сум.
Розподіл судових витрат.
Оскільки Позивачем не зазначено про понесення будь-яких судових витрат та докази понесення судових витрат в матеріалах справи відсутні, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК НОМЕР_2 від 28.01.2025 року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 Nє 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 29.12.2024 року по 31.12.2024 року, з 31.12.2024 року по 06.01.2025 року, з 06.01.2025 року по 28.01.2025 року, та перебуванні у відпустці для лікування після поранення терміном 60 календарних днів, рекомендованих довідкою: ВЛК НОМЕР_2 від 28.01.2025 року з урахуванням фактично виплачених сум.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.