Справа № 761/12523/25
Провадження № 2/761/6095/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

09 вересня 2025 року 
Шевченківський районний суд м. Києва
 
в складі:
головуючого судді: Кондратенко О.О.
при секретарі: Біловус Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ?ПриватБанк? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк ?ПриватБанк? (надалі - АТ КБ ?ПриватБанк?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд:
-стягнути з ОСОБА_1 на його (АТ КБ ?ПриватБанк?) користь заборгованість за кредитним договором б/н від 01 листопада 2021 року, яка станом на 23 грудня 2024 року складає 1 401, 47 доларів США, а також понесені судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ ?ПриватБанк? з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим 01 листопада 2021 року підписав Заяву №б/н про приєднання до Умов та правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких, відповідачу було надано кредитні кошти. 
Однак, внаслідок порушення умов договору, відповідач 14 грудня 2023 року здійснив видаткові операції за своїм картковим рахунком, внаслідок чого станом на кінець банківського дня на картковому рахунку відповідача утворився від`ємний платіжний баланс, саме: -353,00 доларів США. Станом на 16 квітня 2024 баланс картки складав: - 1 401, 47 доларів США. Таким чином, внаслідок дій відповідача на його картковому рахунку виник несанкціонований овердрафт. 
Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов?язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув.
Заборгованість з несанкціонованого овердрафту відповідачем не повернута, а тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 23 грудня 2024 року у розмірі 1 401, 47 доларів США.
Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав.
Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?зання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 01 листопада 2021 року між АТ КБ ?ПриватБанк? та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді Заяви про приєднання до умов та правил надання послуг.
За даним кредитним договором сторонами було погоджено наступні умови кредитування:
За даною заявою сторонами було погоджено наступні умови кредитування:
- було відкрито кредитний рахунок, тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія (п.1.2. договору);
- тип кредитної картки - Visa Platinum; кредитна картка № НОМЕР_1 , зі строком дії до жовтня 2024 року.
- строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору);
- процентна ставка, відсотків річних 36 % (п.1.3 договору).
В цей же день ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту. 
Дана заява, що фактично є кредитним договором та паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 , що підтверджує його згоду з запропонованими умовами, викладеними в заяві.
Як вбачається із наданої позивачем банківської виписки по рахунку, Позичальник користувався кредитними коштами.
Відповідно до п. 1.1.1.45 Умов та Правил надання банківських послуг овердрафт це короткостроковий кредит, який Банк надає Клієнту у разі, якщо сума операції перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредитування. 
Несанкціонований овердрафт - це перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення (п. 1.1.1.44 Умов та Правил надання банківських послуг).
Із наданого банком розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором станом на 23 грудня 2024 року складає 1 401, 47 доларів США.
Відповідач в судове засідання не з?явився та не спростував існування заборгованості у вказаному розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов?язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.524 ЦК України, зобов?язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.3 ст.533 ЦК України).
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ ?ПриватБанк? не повернуті, а також, вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 1 401, 47 доларів США.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 42 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк ?ПриватБанк? (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-д) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адрес: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ?ПриватБанк? заборгованість станом на 23 грудня 2024 року у розмірі 1 401 (одна тисяча чотириста один) 47 доларів США, витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: