Справа № 127/31780/25 
Провадження № 33/801/79/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Горбатюк В. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1  - адвокатки Пенькас В. М. на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 05 жовтня 2025 року о 22 год 07 хв. по вул. 600-річчя, 5 у м. Вінниці він керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Захисниця ОСОБА_1  - адвокатка Пенькас В. М. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 як водієм Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), які б відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу та перевірку документів, а тому всі подальші дії, зокрема вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним також не можна. Більше того, у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 автомобілем, тому що на момент підходу поліцейських транспортний засіб уже був припаркований. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була зумовлена виключно неправомірною та провокативною поведінкою поліцейських. Щодо зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, то порушення мовлення зумовлене наявним у ОСОБА_1 діагнозом (дизартрія), а наявний відеозапис спростовує твердження поліції про порушення координації рухів. Також поліцейськими порушено процедуру огляду: не забезпечено умови для його проведення на місці та фактично не здійснено направлення водія до закладу охорони здоров`я, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, як на підставу доведеності вини послався, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки в порушення вимог статті 280 КУпАП суд не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
За загальним правилом не можуть братись до уваги докази, одержані із порушенням порядку, встановленого для їх отримання.
Згідно з частиною третьою статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Цьому обов`язку кориспондується встановлене статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» право водія знати про причини зупинки.
Підставами для зупинки транспортного засобу визначено: 1. якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2. якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3. якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4. якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5. якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6. якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7. якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8. якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9. порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10. якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту (частина перша статті 35 Закону України «Про національну Поліцію»).
Як видно з матеріалів справи та відеозапису, долученого до матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 було нібито порушення ним пункту 19.1 ПДР України, зокрема рух без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. За вказане адміністративне правопорушення поліцейським було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 58741000 від 05 жовтня 2025 року за частиною другою статті 122 КУпАП.
Також поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 58741015 від 05 жовтня 2025 року за частиною третьою статті 122 КУпАП - зупинка транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території (пункт 15.9.и ПДР України).
Проте рішенням Вінницького міського суду від 14 листопада 2025 у справі № 127/32644/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону капрала поліції Саботюка М. В. , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вказані постанови були скасовані. У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що відеозапис із відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі поліцейських не зафіксував юридичного факту руху автомобіля ОСОБА_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Крім того матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, на якій конкретно відстані від виїзду з прилеглої території здійснив зупинку автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .
Оскільки факт порушення ПДР України, що став причиною зупинки, визнаний судом недоведеним, а відповідна постанова скасована, то сама зупинка транспортного засобу за таких обставин була безпідставною та неправомірною.
Враховуючи, що працівниками поліції зупинку ОСОБА_1 було здійснено без законних підстав, передбачених статтею 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», усі подальші дії поліцейських щодо нього, зокрема вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним також не можна.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 474563 від 05 жовтня 2025 року 05 жовтня 2025 року о 22 год 07 хв. по вул. 600-річчя, 5 у м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Ці відомості не відповідають дійсності з огляду на таке.
Згідно зі статтею 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. 
Відповідно до частин першої - третьої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення .
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята статті 266 КУпАП).
Згідно з пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є:  запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, лише за наявності підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану та у разі його відмови від проходження огляду в установленому порядку з метою встановлення цього стану, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
З долученого до матеріалів справи відеозапису видно, що на пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу,  ОСОБА_1 висловив незгоду, мотивуючи свою відмову відсутністю законних підстав для зупинки транспортного засобу.
Разом з тим зазначенні у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння не узгоджуються із матеріалами відеозапису, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції таких ознак не мав (окрім запаху алкоголю з порожнини рота, чого не можливо встановити по відеозапису), поводився адекватно, відповідно до обстановки події, а порушення мовлення зумовлене наявним у ОСОБА_1 діагнозом (дизартрія), що є фізіологічною особливістю особи, а не наслідком сп`яніння.
Оскільки ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, то підстав для вимоги про проходження ним огляду на стан сп`яніння поліцейський не мав.
Окрім цього після відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції не запропонував проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, як того вимагає частина третя статті 266 КУпАП, не роз`яснив належним чином порядок і строки проведення огляду у медичному закладі.
Зазначене не доводить поза розумним сумнівом той факт, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому що поліцейським була порушена послідовність дій, передбачена статтею 266 КУпАП, зокрема не запропоновано огляд у найближчому закладі охорони здоров`я з роз`ясненням порядку і строків проведення такого огляду у медичному закладі.
Наявність у матеріалах справи направлення, за відсутності вказаних вище дій, підтверджує формальний характер дій працівників поліції, головною метою яких було притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Оскільки вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на без законних на те підстав: за відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; за відсутності у нього видимих ознак алкогольного сп`яніння; без направлення для проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з роз`ясненням порядку і строків проведення такого огляду у медичному закладі, тобто не відповідала установленому диспозицією частини першої статті 130 КУпАП критерію «відповідно до встановленого порядку», то його відмова від такого проходження є правомірною, відповідно у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 - адвокатки Пенькас В. М. задовольнити.
Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:         О. С. Панасюк