15.01.2026 Справа № 756/18503/25

Унікальний номер 756/18503/25
Провадження номер 2/756/2521/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовним вимог
У листопаді 2025 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 30.01.2025-100000147 від 30січня 2025 року в розмірі 11920,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 30січня 2025 року укладено кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) № 30.01.2025-100000147.
Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 189 днів, дата повернення 06серпня 2025 року. Реквізити для надання коштів за вказаним договором НОМЕР_3. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом 5 перших чергових періодів користування кредитом, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується «Стандарт», денна процентна ставка - 0,89%. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 7% від суми кредиту та дорівнює 280,00 грн.
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, зі свого боку, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 11920,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.
Рух справи
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17листопада 2025 справу передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 15 січня 2025 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Згідно зі зворотнім поштовим сповіщенням, судова повістка повернута до суду без вручення із позначенням «адресат відсутній».
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 30січня 2025 року укладено кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) № 30.01.2025-100000147в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», частиною якого є відповідь ОСОБА_1 про прийняття пропозиції (акцепт).
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 189 днів, дата повернення 06серпня 2025 року. Реквізити для надання коштів за вказаним договором НОМЕР_3. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом 5 перших чергових періодів користування кредитом, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується «Стандарт», денна процентна ставка - 0,89%. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 7% від суми кредиту та дорівнює 280,00 грн.
Згідно з повідомленням ТОВ «УПР» від 06листопада 2025 року № 1-0611 на звернення ТОВ «Споживчий центр» в якому зазначають, що на виконання умов укладеного договору здійснило переказ 30 січня 2025 року 03:24:56 на суму 4000,00 грн., номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 638410893, призначення платежу: Видача за договором кредиту №30.01.2025-100000147.
Згідно з довідкою-розрахунком, наданої позивачем, заборгованості за договором № №30.01.2025-100000147 від 30січня 2025 року станом на 06 серпня 2025 року становить 11920,00 грн., яка складається із: 4000,00 грн. - основний борг, 5080,00 грн. - проценти, 280 грн. - комісія за надання, 560,00 грн. - комісія за обслуговування, 2000,00 грн. - неустойка.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що він належним чином виконував умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу, процентами та комісією є обґрунтованими.
Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн.; сума заборгованості за процентами у розмірі 5080,00 грн.; сума заборгованості за комісією за надання у розмірі 280,00 грн. та комісією за обслуговування у розмірі 560,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр».
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що ТОВ «Споживчий Центр», вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, заборгованості за відсотками та комісії, узгодженої сторонами в договорі.
Разом з тим, щодо позовних вимог у частині суми заборгованості за неустойкою у розмірі 2000,00 грн. суд зазначає про таке.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги у частині стягнення неустойки задоволенню не підлягають.
Підсумовуючи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог за кредитним договором (кредитної лінії) (оферти) № 30.01.2025-100000147 від 30січня 2025 року на загальну суму 9920,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 5080,00 грн.; заборгованості за комісією за надання у розмірі 280,00 грн.; заборгованості за комісією за обслуговування у розмірі 560,00 грн. та підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр».
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до платіжної інструкції № СЦ00052495 від 11листопада 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2015,96 грн.пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 611, 651 ч.2, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором (кредитної лінії) (оферти) № 30.01.2025-100000147 від 30січня 2025 року станом на 06 серпня 2025 року на загальну суму 9920,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2015,96 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса місцезнаходження м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А код ЄДРПОУ 37356833);
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 15січня 2026 року.
Суддя Шролик І.С.