Справа № 375/2785/25
Провадження №  2/375/52/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Банах-Кокус О.В., 
за участю секретаря судового засідання  Потапенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 24165,00 грн заборгованості за кредитом, а саме: 5400,00 грн заборгованості за кредитом та 18765,00 грн простроченої заборгованості за процентами, а також судові витрати по справі.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 1 квітня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту credos.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1374-0982.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
сума кредиту - 5400,00 грн;
строк кредитування - 300 днів; 
базовий період - 30 днів; 
промо-ставка - 1,75%;
знижена процентна ставка - 2,50% в день;
стандартна процентна ставка - 2,50 % в день.
Станом на 19 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором становить 41850,00 грн, а саме:
- прострочена заборгованість за кредитом - 5400,00 грн,
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 36450,00 грн.
Разом з тим позивач зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 17685,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 24165,00грн.
Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, що разом становить 24165,00грн, а саме: 
- прострочена заборгованість за кредитом - 5400,00 грн,
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 18765,00 грн.
Також просить стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 6 січня 2026року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника Позивача, в якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. 19 січня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у розмірі 24165,00 грн, просить встановити суму до стягнення у розмірі 5971,67 грн та відмовити у стягненні судових витрат. У разі неявки представника розгляд справи здвйснювати без його присутності.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стислий виклад позиції інших учасників справи
19 січня 2025 року представник відповідача, через систему «Електронний суд», надіслав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у розмірі 24165,00 грн, просить встановити суму до стягнення у розмірі 5971,67 грн та відмовити у стягненні судових витрат. 
Відзив обгрунтовано тим, що:
1. Позичальником в ІТС системі Кредитора зазначений строк кредитування 30 днів (тобто до 30.04.2024 р.), (п. 4.8 Договору) базовий період складає 30 календарних днів. Відповідно до п. 4.12 Договору строк кредитування становить 300 днів, до 25 січня 2025 року, реальна річна відсоткова ставка 99947.24 % річних (п.4.13 Договору). Відсоткова ставка за кожен день користування кредитом становить за пільговий період становить 2,5% за кожен день користування кредитом та промо ставка 1,75 %. Загальна відсоткова ставка становить 2,5 % за кожен день користування кредитом. Зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитного договору щодо строку його дії 30 календарних днів згідно п. 4.8. договору чи 300 календарних днів згідно пункту 4.12 договору.
2. Договором встановлено знижену процентну ставку 1,75 % за кожен день користування та базову процентну ставку 2,5 % за кожен день користування позикою. Нарахування процентів за процентною ставкою 2,5 % та 1,75 % є нікчемним в силу ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
22 листопада 2023 року прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим Законом, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», яким статтю 8 доповнено частиною п`ятою такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %». Отже, до кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті. Щодо застосування п. 17 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування»: «п.17, встановлено тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %». 
3) Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 18765,00 грн не є співмірною сумі кредиту у 5400,00 грн за кредитним договором, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому просить суд зменшити розмір процентів за вказаним договором до 571,67 грн, що в загальному становитиме 5971,67 грн. 
4) Щодо стягнення судового збору, зазначає, що відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Тим самим повідомляє суд, що відповідач інвалідом 2 групи. На підтвердження даного факту надає копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 виданого 17 вересня 2024 року, вид пенсії: по інвалідності 2 група інвалідність з дитинства та довідки МСЕК виданої 2 червня 2014 року, група інвіалідності - друга, довічно. 5) Також, вказує, що у зв`язку з одруженням прізвище відповідача було змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , на підтвердження вказаного додає копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 16 травня 2024 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Щодо факту укладення кредитного договору та договірних умов
Судом встановлено, що 1 квітня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту credos.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1374-0982.
Пунктом 4.1 договору передбачено загальний розмір кредиту 5400,00 грн, дата видачі кредиту 1 квітня 2024 року, відповідно до п. 4.12 строк кредитування складає 300 календарних днів, дата повернення кредиту 25 січня 2025 року.
Стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (пункт 4.10 договору).
Пунктом 8.5 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п. 4.12 договору.
Договір підписано особисто відповідачем за допомогою одноразово ідентифікатора С3720 (одноразового пароля). Таким же способом було підписано і паспорт споживчого кредиту.
Згідно статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
За таких умов суд дійшов висновку, що факт укладення між сторонами зазначеного кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами.

Щодо підтвердження факту надання кредиту позивачем відповідачу
Судом встановлено, що відповідно до листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на платіжну картку відповідача НОМЕР_4 (номер якої зазначено у розділі 13 «Реквізити сторін» договору) 1 квітня 2024 року було перераховано 5400,00 грн.
У матеріалах справи міститься також довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1374-0982 від 1 квітня 2024 року відповідачу  ОСОБА_1 в сумі 5400,00 грн, платіж № 2444360582, маска карти НОМЕР_5 .
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконано зобов`язання за кредитним договором, та доведено цей факт належними та допустимими доказами.
Щодо того, чи виконував свої зобов`язання за кредитним договором відповідач щодо повернення отриманих коштів та процентів, нарахованих згідно цього договору
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що нарахування відсотків відбувалося у межах строку дії кредитного договору (за період з 1 квітня 2024 року по 25 січня 2025 року).
В матеріалах справи містяться таблиці обчислення загальної вартості кредиту за вищевказаним договором (графік платежів за договором), які підписані сторонами в електронній формі.
В даних таблицях зазначено дату видачі кредиту, сума кредиту, проценти за користування кредитом.
Тобто, сторонами погоджено, і відповідач обізнаний, про загальну вартість кредиту для споживача з урахуванням наданого кредиту та розміром процентів за його користування.
Згідно з наданим позивачем детальним розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором становить 41850,00 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 5400,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 36450,00 грн.
Відповідно до вказаного розрахунку відповідач ОСОБА_1 здійснила часткову оплату на рахунок позивача коштів 30 квітня 2024 року у розмірі - 2835,00 грн, що підтверджує факт укладення договру та отримання кредитних коштів.
Крім того у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 не заперечував факт укладення договору та отримання кредитних коштів.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 17685,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 24165,00грн.
Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, що разом становить 24165,00грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 5400,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 18765,00 грн.
Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 виданого 17 вересня 2024 року та копією довідки до акту огляду МСЕК виданої 2 червня 2014 року серія КИО-1 №0410531.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 16 травня 2024 року, відповідачем змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .
Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною 1 статті 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно положень частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до статтей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором від 1 квітня 2024 року № 1374-0982, кошти не повернула, а позивач належними доказами підтвердив факт укладення Кредитного договору та перерахування коштів відповідачу, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5400,00 грн.

Щодо нарахування процентів за Кредитним договором
Суд відхиляє посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що зазначення у договорі двох строків кредитування призводить до неправильного, а то й різного тлумачення та розуміння його сторонами договору, зокрема, позичальником. Оскільки ці правила не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови кредитного договору щодо строку його дії 30 календарних днів згідно п. 4.8. договору чи 300 календарних днів згідно пункту 4.12 договору.
При укладенні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язаний буде повернути.
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не зверталась до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась з усіма умовами такого договору.
Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.
Крім того, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на відмову від договору. Отримавши кредит, відповідачка не зверталася до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо наявності розбіжностей в зазначенні умов кредитування при заповненні нею заявки на отримання кредиту на сайті товариства та при виконанні укладеного нею договору, а також щодо порядку виконання нею зобов`язань. Натомість, з наданого ТОВ « УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 частково вносила кошти на погашення заборгованості, що свідчить про узгодження та прийняття нею визначених у договорі умов.
Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як вбачається із розділу 4 Кредитного договору, денна процентна ставка на дату укладення договору складає 2,50 %, а строк кредитування становить 300 днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику.
В матеріалах справи міститься наданий позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором від 1 квітня 2024 року № 1374-0982, відповідно до якого відсотки нараховувались у період з 1 квітня 2024 року до 30 квітня 2024 року (30 днів базовий період) щоденно за ставкою 1,75%, з 1 травня 2024 року до 25 січня 2025 року - щоденно за ставкою 2,50%, у зв`язку з чим за весь період утворилась заборгованість за відсотками у розмірі 36450,00 грн.
Проте, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (підпункт 6 пункту 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (підпункт 13 пункту 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24 грудня 2023 року року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка має бути не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року- денна ставка не більше 1%.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне навести власний розрахунок відсоткової ставки, враховуючи умови договору та норми законодавства, які діяли на час виникнення правовідносин.
Так, з 24 грудня 2023 року дата набрання чинності Законом України № 3498- ІХ перші 120 днів закінчуються 21 квітня 2024 року, тому за цей період, враховуючи умови договору, процентна ставка становить 2,5 % в день.
З 22 квітня до 19 серпня 2024 року (наступні 120 днів) відсоткова ставка становитиме 1,5 % в день, а в подальшому відсотки розраховуються виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1 % в день в межах заявлених позивачем позовних вимог.
Кредитний договір № 1374-0982 укладено 1 квітня 2024 року, а тому за період з 1 квітня 2024 року (день укладення договору та отримання кредиту) по 21 квітня 2024 року (день коли закінчуються перші 120 днів, проценти за користування кредитом повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 1,75 %, що за 21 день становить 1984,50 грн (5400,00 грн х 1,75% х 21).
З 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року проценти за користування кредитом повинні були нараховуватись за денною відсотковою ставкою розміром 1,50 %, що за наступні 120 днів становить 9720,00 грн (5400,00 грн х 1,5% х 120).
Термін дії договору (300 днів) по 25 січня 2025 року.
Тому за період з 20 серпня 2024 року по 25 січня 2025 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною ставкою 1%, що за 159 днів складає 8586,00 грн (5400,00 грн х 1% х 159).
Тому, зважаючи на заявлений позивачем період, а саме з 1 квітня 2024 року по 25 січня 2025 року, тобто за 300 днів, правильною буде сума нарахованих процентів 20290,50 грн.
Кредитодавцем було прийнято рішення про часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та просить стягнути заборгованість за нарахованими процентами - 18765,00 грн.
Згідно з наданим позивачем детальним розрахунком відповідач ОСОБА_1 здійснила часткову оплату на рахунок позивача коштів 30 квітня 2024 року у розмірі - 2835,00 грн, які позивачем враховано у погашення заборгованості за нарахованими процентами, тобто прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 17455,50 грн (20290,50 грн - 2835,00 грн).
Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 1 квітня 2024 року № 1374-0982 підлягають частковому задоволенню, у розмірі 22855,50 грн, з них основний борг 5400,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17455,50 грн.
Щодо можливих непроаналізованих заперечень представника відповідача суд посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи.
Отже, з огляду на вказану норму відповідач звільнена від сплати судового збору.
Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Позивач просить стягнути із відповідача 24165,00 грн. Водночас судом вирішено стягнути 22855,50 грн, що становить 94,58 %.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 2 жовтня 2025 року № 4947.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн х 94,58% = 2291,11 грн слід компенсувати позивачу за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України
Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1374-0982 від 1 квітня 2024 року у розмірі 22855 (двадцять дві тисячі вісімсот п`ядесят п`ять) гривень 50 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2291 (дві тисячі двісті дев`яносто одну) гривню 11 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2026 року.

Суддя        О.В. Банах-Кокус