ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/20110/25
провадження № 2/753/800/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року  м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за наявними матеріалами справи за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
У С Т А Н О В И В:
25.08.2025 ТОВ «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, абонентської плати у розмірі 57 949,16 грн, інфляційні втрати в розмірі 10 764,57 грн та 3% річних у розмірі 3 138,32 грн.
На обґрунтування позовної заяви зазначив таке.
ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва.
Надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й до кв. 2, в м. Києві здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ на підставі ліцензії.
Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в період виникнення заборгованості зареєстровано за Відповідачем на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 364 від 30.09.2016 виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко Аллою Миколаївною, а відповідно дана особа є Споживачем комунальних послуг, які надаються до квартири та належним відповідачем по справі.
Незалежно від дати отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідач набула прав та обов`язків (в тому числі спадкодавця) щодо відчужуваної квартири - з моменту прийняття спадщини.
Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині
Таким чином, разом із успадкованим майном у вигляді квартири, відповідач успадкувала заборгованість за надані комунальні послуги до квартири, які виникли у спадкодавця квартири та колишнього її власника.
Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідач своєчасно з січня 2016 року не вносив плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з серпня 2017 року за гаряче водопостачання, з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.05.2025 року в розмірі 57 949, 16 грн. (теплова енергія 33 315, 85 грн., гаряча вода 22 520, 95 гри., абонентська плата 2 112.36 грн).
Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги розраховується до 23.02.2022 та становить 10 764, 57 грн.
Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги нараховується до 23.02.2022 та становить 3 138,32 грн.
Ухвалою від 16.10.2025 суд прийняв справу до свого провадження; призначив підготовче засідання на 11.11.2025 о 12.40 год.; установив строки для подання учасниками справи заяв по суті спору; задовольнив клопотання позивача та витребування доказів та витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко Алли Миколаївни належним чином завірену копію свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_1 . 
20.10.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. на виконання ухвали від 16.10.2025 у частині витребування доказів до суду надійшла копію свідоцтва про право на спадщину, виданого 30.09.2016 за реєстровим № 364.
Відповідачка подала відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 01.11.2025, зареєстрований судом 03.11.2025 за вх. № 85858/25), у якому зазначила таке. 
Позивач зазначає, що заборгованість виникла з січня 2016 року. Отже, строк позовної давності за першим порушенням зобов`язання сплив у січні 2019 року, тобто ще до початку дії карантину (з 12.03.2020) та воєнного стану (з 24.02.2022).
Відповідно до ст. 257 та 261 ЦК України позовна давність становить три роки з моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. Комунальні послуги є триваючим зобов`язанням, тому перебіг позовної давності починається з моменту першого простроченого платежу.
Позивач розділив вимоги за різними видами послуг з метою уникнення наслідків спливу строку позовної давності.
Фактично це одне триваюче зобов`язання і строк сплив у січні 2019 року. 
Карантин та воєнний стан не відновлюють строк, який уже сплив до їх початку. 
У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2018 року по квітень 2019 року було відсутнє гаряче водопостачання у зв`язку з перекриттям стояків, що підтверджується актом ЖЕД від 26.02.2019 та фотооголошенням на будинку із зазначенням дати відновлення гарячого водопостачання.
Фактична відсутність послуги тривала саме з жовтня 2018 року, про що ЖЕД надсилав листи до позивача.
Також з 01.01.2025 по 25.9.2025 вода була відсутня через аварію по стояку, про зазначену ситуацію ЖЕД також повідомляв позивача листом від 22.01.2025 № 18/210.
Позивач не вжив жодних заходів для перерахунку оплати чи усунення порушень.
Після проведення ремонту за власний рахунок мешканців 25.09.2025 гаряче водопостачання відновили через декілька днів.
Також у квітні 2022 року в квартирі стався прорив рушникосушарки, після ремонту якої аварійною службою пристрій не функціонує.
Просить суд:
- застосувати наслідки спливу строків позовної давності до заявлених позовних вимог;
- врахувати фактичну відсутність надання послуг з гарячого водопостачання за періоди 2018-2019 та 2023-2025 років;
- визнати незаконними нарахування інфляційних втрат, 3% річних, штрафів і пені за період відсутності гарячого водопостачання;
- розглянути справу за відсутності відповідача.
Позивач подав відповідь на відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.11.2025, зареєстрований судом за вх. № 88030/25). У відповіді на відзив зазначив таке. 
1. Щодо звернення Позивачем з позовною заявою про стягнення заборгованості до суду поза строками позовної давності
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 по справі №212/10834/21 зроблено наступний правовий висновок: «з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року ».
Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30.06.2023.
У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21 зазначена наступна правова позиція: «у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину ».
У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 р. у справі №926/1812/21 зазначена наступна правова позиція: «Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 31.08.2021. 5.21. Тобто строки, визначені ст. ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину, а тому висновки судів попередніх інстанцій, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився, є правильними».
Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) .
Законом України від 15.03.2022 р. №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України.
Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану .
У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України.
Отже, керуючись п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки карантин почався на території України від 12 березня 2020 року, а воєнний стан - від 24 лютого 2022 року, можна зробити висновок про те, що загальна позовна давність була продовжена 12 березня 2020 року на період дії карантину, та призупинила свій перебіг з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану.
Законодавець чітко визначив (як норму прямої дії ), що загальний строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, автоматично продовжується на строк дії карантину, та зупиняється на строк дії воєнного стану без будь-яких вказівок чи посилань на те, що цей строк може бути продовжений / зупинений лише за клопотанням чи заявою Позивача та за наявності відповідних обставин, які будуть визначені судом поважними
В постанові Верховного Суду від 22 вересня 2022 року по справі №920/724/21 було встановлено наступний правовий висновок:
Суд відхиляє доводи ТОВ «Енера Суми», викладені у відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про те, що для застосування пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивачу необхідно обґрунтувати, що продовження строків зумовлене саме дією на сторону обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином . Суд зазначає, що ні ЦК України, ані інші нормативно-правові акти, якими встановлений (продовжений) на території України карантин, продовжено строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу на строк дії такого карантину, не містять тих вимог, про які зазначає ТОВ «Енера Суми», а автоматичне продовження цих строків пов`язане саме із встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону ».
Близька за змістом правова позиція щодо застосування статті 258 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.
Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року .
Відтак Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності, а наслідки спливу строків позовної давності можуть бути застосовані виключно до заборгованості з постачання теплової енергії у період з 01.01.2016 по 12.03.2017.
Проте, наслідки спливу строків позовної давності не можуть бути застосовані до заборгованості за послуги з постачання гарячої води та абонентської плати, оскільки зазначена заборгованість - виникла вже після 12.03.2017, а саме 01.07.2017 та 01.11.2021 відповідно.
З урахуванням заявлених Відповідачем наслідків спливу строків позовної давності, Позивач надає до суду розрахунок заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025.
З урахуванням поданої Відповідачем заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності заборгованість становить 61 997, 86 грн та складається з:
- заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 27 620, 18 грн.;
- заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2017 по 30.04.2025 у розмірі 22 520,95 грн.;
- заборгованість по абонентській платі за період з 01.11.2021 по 30.04.2025 у розмірі 2 112,36 грн.;
- інфляційна складова боргу 7 578, 37 грн;
- 3% річних 2 166 грн.
2. Щодо «відсутності» зі слів Відповідача гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 , а також обов`язку Відповідача з утримання належного йому на праві власності житла
ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», У ПЕРІОДИ, КОЛИ ПОСЛУГА З ГАРЯЧОГО ВОДОПОСТАЧАННЯ НЕ НАДАВАЛАСЬ ВІДПОВІДАЧУ У ЗВ`ЯЗКУ ІЗ ВИНИКНЕННЯМ АВАРІЙНИХ СИТУАЦІЙ У ВНУТРІШНЬО-БУДИНКОВІЙ СИСТЕМІ ГВП, ПРО ЩО ПОВІДОМЛЯЛОСЯ БАЛАНСОУТРИМУВАЧЕМ БУДИНКУ, КОШТИ ЗА НАДАНІ ПОСЛУГИ З ГВП ВІДПОВІДАЧУ НЕ НАРАХОВУВАЛИСЬ.
ТАКИМ ЧИНОМ, НАЯВНИЙ У ВІДПОВІДАЧА БОРГ З ГВП НАРАХОВАНИЙ ВИКЛЮЧНО ЗА ТОЙ ПЕРІОД, КОЛИ ФАКТИЧНО СПОЖИВАЧ ОТРИМУВАВ НАДАНІ ПОСЛУГИ.
Згідно ст. 27 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145 затверджено Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості , а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. Порядок здійснення забору проб та проведення їх дослідження щодо послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води та послуг з постачання природного газу затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).
Тобто, у разі виявлення споживачем того факту, що послуги не надаються, або надаються не в повному обсязі, споживач повинен викликати представника виконавця для складання відповідного акту - претензії, на підставі якого виконавець приймає рішення про доцільність здійснення перерахунку комунальних послуг.
Відповідачем не надано до матеріалів справи документів, які підтверджують факт надання ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» послуг неналежної якості, зокрема складених актів - претензій, які б могли підтвердити, що температурні показники (води та повітря) у квартирах мешканців будинку відповідача, в межах періоду стягнення заборгованості за даним позовом - не відповідали нормі або свідчили би про відсутність гарячого водопостачання у приміщенні Відповідача.
Відповідно до вимог Закону України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги», між ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» як виконавцем комунальної послуги та мешканцями багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , як споживачами послуг, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, з 13.11.2021 року укладені публічні індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води без обслуговування внутрішньобудинкових систем.
Типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, без обслуговування внутрішньобудинкових систем, опубліковані 13.10.2021 року на офіційному сайті Виконавця за посиланням: https://tec4.kiev.ua/ .
Згідно умов укладених між виконавцем послуг ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та споживачами Типових індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 08.09.20121 № 1022 та № 1023, виконавець послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не здійснює обслуговування (експлуатацію, налагоджування), ремонт внутрішньо-будинкових систем опалення й гарячого водопостачання споживачів та не отримує від споживачів кошти за обслуговування вищевказаних внутрішньо-будинкових систем й не несе пов`язані із цим витрати.
Витрати на обслуговування внутрішньо будинкових мереж житлових будинків входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2014 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».
Частиною 7 статті 14 Закону України № 2189-VIII від 09.11.2017 «Про житлово комунальні послуги», який вступив в дію з 01.05.2019, передбачено, що до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням таких особливостей:
1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги;
3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників.
Згідно частини 4 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем , що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку) , якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , який отриманий ним на підставі п.п. 10-12 рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 та згідно розпорядження Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року № 33 про закріплення на праві господарського відання об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Києва.
Відповідно до визначень, наданих статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі-балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистику та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
Витрати на обслуговування внутрішньо будинкових мереж житлових будинків входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2014 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», які співвласники будинку АДРЕСА_1 сплачують КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва».
Таким чином, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» як теплопостачальна організація не має у володінні та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі житлових будинків, що є невід`ємними частинами будинків, витрати на обслуговування яких входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а обов`язок здійснювати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку належить співвласникам багатоквартирного будинку, функції чого можуть виконуватися управителем чи ОСББ за рахунок співвласників.
ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» не наділене повноваженнями та бюджетом здійснювати ремонти спільного майна багатоквартирних будинків. Виконавець послуг забезпечує дотримання параметрів носія, що надходить від джерел виробництва (Дарницька ТЕЦ-4) до межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, згідно встановленим вимогам якості наданих послуг.
3. Щодо порядку здійснення нарахувань за постачання теплової енергії
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва (колишня назва підприємства Дарницька ТЕЦ-4).
Надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й до квартири 2 , власником якої є Відповідач, здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО РЕКОНСТРУКЦІЯ» як теплопостачальною організацією, на підставі ліцензії.
Відповідачем не надано до суду жодного документу (доказу), який:
- спростовує факт надання позивачем до приміщення відповідача послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення;
- підтверджує факт отримання послуг з централізованого опалення споживачами послуг у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 від іншої теплопостачальної організації;
- підтверджує сплату відповідачем коштів за отриманні послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення на користь позивача чи на користь іншої теплопостачальній організації та відсутності у нього заборгованості за отримані послуги;
- доказів надання позивачем послуг неналежної якості.
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Так, загальновідомою інформацією є той факт, що відповідно до вимог законодавства та інших підзаконних нормативно-правових актів, багатоквартирний будинок чи будь-який інший об`єкт нерухомого майна не може бути побудований та в подальшому введений в експлуатацію без розроблення проектно-технічної документації й подальшого дотримання визначених у проектно-технічній документації вимог у процесі його будівництва та введення в експлуатацію.
Система централізованого опалення та гарячого водопостачання у багатоквартирному будинку є обов`язковим елементом, який має бути передбачений проектно-технічною документацією на багатоквартирний будинок, а також наявність діючої системи централізованого опалення та гарячого водопостачання у багатоквартирному будинку є обов`язковою умовою при введенні багатоквартирного будинку в експлуатацію.
Таким чином, позивач не має доводити факт надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення безпосередньо до квартири споживача, оскільки надає послуги з постачання теплової енергії не окремо до кожної квартири чи нежитлового приміщення у будинку, а в цілому до багатоквартирного будинку відповідача та інших будівель, які знаходяться на території Дніпровського та Дарницького районів м.Києва і це є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування.
Самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється не є підставою для не проведення Виконавцем розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок), затверджений наказом від 26.07.2019р. № 169 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2019р. за № 982/33953.
У разі відключення приміщення споживача від системи централізованого постачання гарячої води (або встановлення індивідуального водопідігрівча у квартирі) Виконавець здійснює розподіл на приміщення споживача витрат теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання.
Будь-якого доказу, зокрема акту про відключення будинку чи житлового приміщення відповідача за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення, відповідачем до матеріалів справи не надано, а тому відповідач має відшкодувати в повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.
Від так, Споживачами послуг з постачання теплової енергії до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 є безпосередньо всі власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.
Кожному окремому споживачу послуг у багатоквартирному будинку присвоєно власний особовий рахунок.
Квартирі № 2 опалювальною площею 29 кв. м., у будинку АДРЕСА_1 присвоєно особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 .
Споживачем послуг з постачання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 є Відповідач.
Право на неоплату вартості комунальних послуг не застосовується до постачання теплової енергії , що випливає з характеру наданої послуги, - послуга надається в будинок та нарахування здійснюються у залежності від опалювальної площі квартири незалежно від кількості фактичного проживаючих/ зареєстрованих осіб. Навіть за відсутності мешканців в квартирі, житло та будинок опалюється, що є частиною належного утримання нерухомого майна, адже сприяє запобігання утворенню грибків та плісняви та недопущенню зниження нормативного строку експлуатації приміщення зокрема, та багатоквартирного будинку в цілому.
Відповідачем не заперечується факт постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 , проте незважаючи на вищевикладене, за період з 01.01.2016 по 31.03.2025 не здійснено ЖОДНОЇ ОПЛАТИ за вказану послугу. Єдина оплата протягом усього спірного період здійснена Відповідачем у квітні 2025 року на суму 47,94 грн., відомості про вказану оплату відображені у розрахунках, що подані Позивачем до суду.
4. Щодо порядку здійснених нарахувань коштів за гаряче водопостачання
Квартира АДРЕСА_1 обліковується у Позивача як така що НЕ обладнана вузлом розподільного (індивідуального) обліку (лічильником) гарячої води.
Відповідно до рішення Київської міської ради від 28.03.2002 № 409/1843 у разі тимчасової відсутності зареєстрованих осіб у квартирі, нарахування за комунальну послугу відбувається з розрахунку на одну особу.
Відповідно до вимог пункту 2 розділу IХ «Визначення та розподіл загального обсягу спожитої у будівлі/будинку гарячої води» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018 № 315 для цілей розподільного обліку визначається кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою. Про цю кількість осіб власник/наймач приміщення письмово повідомляє виконавця комунальної послуги та/або виконавця розподілу комунальної послуги, при цьому кількість осіб у приміщенні, які фактично користуються комунальною послугою, не може бути меншою від:
зареєстрованих у приміщенні - для житлових приміщень;
кількості житлових кімнат у квартирі, визначених виконавцем комунальної послуги або виконавцем розподілу комунальної послуги, якщо власник/наймач житлових приміщень не надав інформацію про кількість зареєстрованих осіб або у приміщенні не зареєстровано жодної особи .
З липня 2017 року нарахування коштів за послугу з постачання гарячої води до вищезазначеної квартири, враховуючи відсутність на абонентському обліку Товариства та встановлених у квартирі індивідуальних (розподільчих) засобів обліку гарячої води, здійснюється з мінімального розрахунку по нормі споживання на 1 особу, оскільки в квартирі наявне гаряче водопостачання і у встановленому законодавством порядку квартира не відключена від постачання гарячої води.
З червня 2020 року, будинок АДРЕСА_1 обліковується у Позивача як такий, що обладнаний вузлом комерційного обліку (загально будинковий лічильник) гарячого водопостачання, від так нарахування коштів за послугу з гарячого водопостачання здійснюється згідно показників вузла комерційного обліку з розрахунку на одну особу.
Отже, нарахування за послугу з гарячого водопостачання є коректними та здійснюються Позивачем відповідно до норм чинного законодавства.
5. Щодо доданих Відповідачем доказів
Акт від 26.02.2019 затверджений начальником ЖЕД-210 Дідренц В.В. вказує виключно на факт затоплення, який відбувся у квартирі 117 (яка знаходиться вище над квартирою 2 ) та відключення відповідного стояку, проте в матеріалах відсутні будь-які відомості, щодо періоду часу на який відповідний стояк відключено та періоду часу протягом якого не відбувалось постачання гарячої води.
В свою чергу з фото оголошення про відновлення роботу стояка ГВП (в тому числі щодо квартири 2 ) - неможливо встановити дату коли дане фото було здійснено, а зміст оголошення не дає змогу встановити, хто саме та коли його розмістив і чи наявний взаємозв`язок між доданим актом та вказаним оголошенням.
Щодо звернення Структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ЖЕД-210 від 22.01.2025 №18/210.
Долучений «доказ» є фактично фото з відкритого документу в програмі Microsoft Office Word, який не має бланку, печатки, підпису та бідь-якого іншого підтвердження, щодо реальності вказаного листа та доказів його направлення.
Такий «документ» може бути сформований будь-ким та у будь-який час з будь яким вмістом, який можна змінювати в залежності від необхідності «підтвердження» необхідних обставин.
З листувань між окремими чатами в месенджерах - неможливо встановити належність учасників такого чату до співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та їх участь в утриманні даного будинку.
З доданих Відповідачем до відзиву роздруківок також неможливо встановити дату, зокрема рік таких листувань, а також достовірність викладених в них відомостей.
Окрім зазначеного, частина повідомлень у доданих роздруківках прямо містять інформацію про те, що вказані повідомлення було змінено, про що свідчить відповідна відмітка «змінено» в низу таких повідомлень.
В свою чергу зрозуміти першочерговий зміст таких повідомлень до їх зміни також неможливо.
У підсумку, з тексту Відзиву слідує, що Відповідач посилається на «фактичну» відсутність гарячого водопостачання починаючи з жовтня 2018 у наступні періоди:
- з жовтня 2018 року по квітень 2019, проте з поданих документів, а саме акту ЖЕД 210 слідує лише перекриття стояку 26.02.2019 будь-яке підтвердження відсутності надання послуг з гарячого водопостачання до 26.02.2019 - в матеріалах справи та відзиву відсутні;
- на підтвердження відсутності гарячого водопостачання в проміжок часу з 01.01.2023 по 25.09.2025 року Відповідачем подано фото з екрану монітору комп`ютеру в програмі Microsoft Office Word, окрім того, що зазначений «документ» ніяким чином не завірений та по суті не має юридичної сили, він «датований» 22.01.2025, а викладений текст ніяким чином не стосується періоду на який посилається Відповідач у тексті свого Відзиву.
Заборгованість за послуги з постачання гарячої води охоплює проміжок часу у період з 01.07.2017 по 30.04.2025, в свою чергу за весь спірний період часу Відповідачем здійснено лише одну оплату за дану послугу у квітні 2025 року у розмірі 17,82 грн.
Відповідач посилається на «відсутність» послуги з гарячого водопостачання в окремі періоди часу без належного документального підтвердження викладеного, проте з липня 2017 по березень 2025 (понад 7 років) не здійснив ЖОДНОЇ ОПЛАТИ за надану послугу.
Відповідач подала заперечення (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.11.2025, зареєстрований судом 10.11.2025 за вх. № 88115). У запереченнях зазначила таке.
1. Щодо строку позовної давності
Позивач підтверджує, що заборгованість нараховується з 2016 року. Послуга надається в межах єдиного договірного зобов`язання і перебіг позовної давності є спільним для всіх складових платежів.
2. Щодо фактичної відсутності гарячого водопостачання
З жовтня 2018 року по квітень 2019 року гаряче водопостачання фактично було відсутнє через аварію у квартирі № 117 , після якої мешканці неодноразово звертались до ЖЕКу та аварійних служб. Через цю ситуацію перекрито два спаяних стояки гарячого водопостачання, що обслуговують 18 квартир, зокрема квартиру відповідача. Ситуація мала резонансний характер, оскільки власник квартири № 117 помер і тіло довго залишалось в квартирі. Через відсутність родичів комунальні служби не мали доступу до приміщення, що унеможливило проведення ремонтних робіт. Акт, який фіксує аварію та перекриття стояків, відповідач отримала пізніше, проте фактичне перекриття стояків відбулось ще в жовтні 2018 року. У період з 1 січня 2023 року по 25 вересня 2025 року гаряче водопостачання фактично було відсутнє у цих 18 квартирах через аварію у квартирі 98 . Позивач не надав жодного доказу того, що послуга гарячого водопостачання фактично надавалась у зазначені періоди до квартир.
3. Щодо листа ЖЕД та доказів листування
У матеріалах справи наявний лист ЖЕД від 22.01.2025 № 18/210, надісланий позивачу. На фото документа видно вихідний номер, дату та факт створення листа в офіційній системі ЖЕД, що підтверджує його існування та направлення позивачу. Щодо переписки мешканців у чаті будинку - на наданих скріншотах зафіксовані обговорення аварії та відсутності гарячої води із зазначенням дат. Формат чату не дозволяє редагування системних дат повідомлень, тому достовірність фактів обговорення не викликає сумнівів.
4. Щодо тверджень про нарахування та оплату
Позивач зазначає, що квартира не обладнана лічильником, тому нарахування проводились за нормами та посилається на нібито здійснену оплату у квітні 2025 року на суму 47,94 грн. Фактично жодної оплати у квітні 2025 року не здійснювалось, і такі твердження не відповідають дійсності. 
5. Щодо опалення 
Щодо послуги з постачання теплової енергії відповідач заперечень не має, однак просить суд застосувати строк позовної давності до нарахувань за періоди до 2020 року. 
11.11.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 27.01.2026 о 10 год. 50 хв. 
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує.
Відповідачка у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без її участі
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Щодо заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає таке. 
У відповіді на відзив позивач, з урахуванням застосування наслідків спливу строків позовної давності, просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача: 
- заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 27 620,18 грн;
- заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2017 по 30.04.2025 у розмірі 22 520,95 грн;
- заборгованість по абонентській платі за період з 01.11.2021 по 30.04.2025 у розмірі 2 112,36 грн;
- інфляційні втрати в розмірі 7 578,37 грн;
- 3% річних у розмірі 2 166,00 грн.
Враховуючи, що згідно з принципом диспозитивності у цивільному судочинстві особа розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, підстав для її неприйняття суд не вбачає.
Подальший розгляд справи суд здійснюватиме з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд.
Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012.
Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. 30.09.2016 за реєстровим № 364 та інформаційною довідкою № 427104393 від 15.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 
Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно з доданими до позову та відповіді на відзив розрахунків (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог) відповідач має заборгованість:
- за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 27 620,18 грн;
- за послуги з постачання гарячої води за період з 01.07.2017 по 30.04.2025 у розмірі 22 520,95 грн;
- за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 01.04.2025 у розмірі 2 112,36 грн.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначила таке:
- з жовтня 2018 року по квітень 2019 року було відсутнє гаряче водопостачання у зв`язку з перекриттям стояків;
- з 01.01.2023 по 25.09.2025 було відсутнє гаряче водопостачання через аварію по стояку, про що ЖЕД повідомляв позивача офіційно листом від 22.01.2025 № 18/210.
Позивач не погодився із запереченнями відповідача та зазначив таке:
- відповідач не надав доказів відсутності послуг з постачання гарячої води у зазначені періоди;
- у ті періоди, коли гаряче водопостачання було відсутнє, позивач не нараховував платежі за цю послугу.
Із доданих до відзиву на позовну заяву доказів суд установив таке.
26.02.2019 інженером з ремонту та інженером з технічного нагляду ЖЕД-210 проведено обстеження трубопроводу гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . При обстеженні складено акт, у якому зазначено, що "квартиру 98 затопило з вищерозташованої по стояку квартири 117 . У зв`язку з цим просять не нараховувати плату за гаряче водопостачання квартири АДРЕСА_1 ".
10.04.2019 відновлено роботу стояка гарячого водопостачання, зокрема в квартирі 2 , що підтверджується відповідним оголошенням ЖЕД-210.
Надані позивачкою на підтвердження відсутності гарячого водопостачання з жовтня 2018 року по травень 2019 року роздруковану копію повідомлень у месенджері Telegram суд не бере до уваги, оскільки воно не є допустимим доказом відсутності послуги з постачання гарячої води до квартири, з наведених нижче мотивів.
Відсутність постачання послуги гарячої води до квартири в багатоквартирному будинку може бути підтверджено певними засобами доказування, а саме - актом обстеження, складеного та затвердженого уповноваженими особами, зокрема ЖЕД.
Отже, відповідачка надала допустимі докази щодо відсутності постачання гарячої води, зокрема до квартири АДРЕСА_1 , - лише за період з 26.02.2019 по 10.04.2019.
Оскільки позивач у спірний період здійснював відповідачці нарахування за послуги з постачання гарячої води, ненадання яких нею доведено за період з 26.02.2019 по 10.04.2019, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок заборгованості:
- за лютий 2019 року - 215,04 грн (до 25.02.2019 включно);
- за березень 2019 року - 0,00 грн;
- за квітень 2019 року - 168,59 грн (з 10.04.2019).
На підтвердження відсутності постачання послуги гарячої води за період з 01.01.2023 по 25.09.2025 відповідач надала копію звернення структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ЖЕД-210 щодо ненарахування платежів за послуги з постачання гарячої води з 01.01.2023 до відновлення подачі послуги, зокрема мешканцям квартир 2 у зв`язку з поривом внутрішньобудинкового трубопроводу ГВП.
Разом із тим, відповідач зазначає, що гаряче водопостачання відсутнє з 01.01.2023, однак звернення датується 22.01.2025 за вих. № 18/210.
Відповідач не надала будь-яких доказів щодо отримання позивачем такого звернення щодо ненарахування платежів за послуги з постачання води (поштове повідомлення про отримання позивачем такого звернення).
Інших доказів звернення до позивача у зв`язку з ненаданням або наданням неналежної якості послуг у цей період - актів, претензій, заяв щодо здійснення перерахунку заборгованості відповідач суду не надала.
Щодо наданих послуг з постачання теплової енергії, плати за абонентське обслуговування та розміру заборгованості у відповідачки будь-які заперечення відсутні.
Позивач також просить стягнути з відповідачки:
- 3% річних нараховані на заборгованість з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 168,57 грн;
- інфляційні втрати нараховані на заборгованість з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 4 032,00 грн;
- 3% річних нараховані на заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.07.2017 по 23.02.2022 у розмірі 996,58 грн;
- інфляційні втрати нараховані на заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.07.2017 по 23.02.2022 у розмірі 3 535,38 грн;
- 3% річних нараховані на плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 0,85 грн;
- інфляційні втрати нараховані на плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 10,99 грн.
Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з простроченням відповідачем оплати за спожиті послуги, вона зобов`язана сплатити на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати.
Разом із тим, через відсутність послуги з постачання гарячої води за період з 26.02.2019 по 10.04.2019 суд здійснює перерахунок розміру 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість за цю послугу згідно з наданим позивачем розрахунком:
- за лютий 2019 року 3% річних становлять 9, 84 грн, інфляційні втрати - 42,77 грн;
- за березень 2019 року 3% річних становлять 0,00 грн, інфляційні втрати - 0,00 грн;
- за квітень 2019 року 3% річних становлять 9,10 грн, інфляційні втрати - 0,00 грн. 
Щодо заяви відповідачки про застосування наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає таке. 
Відповідач просила застосувати наслідки спливу позовної давності до заявлених позивачем позовних вимог.
Позивач заперечував щодо застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки вважає, що строк позовної давності до заявлених вимог він не пропустив.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Отже, для оплати комунальних послуг строк позовної давності починається з 21 числа місяця, що настає за розрахунковим. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.
Під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року з 12.03.2020 по 30.06.2023 (п. 12 Прикінцевих положень ЦК України, пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25). В умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився (п. 19 Прикінцевих положень ЦК України, пункт 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану (пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).
Водночас Законом України від 14 травня 2025 року №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», що набрав законної сили 04.09.2025, виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.
Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення (частина третя статті 263 ЦК України).
Перебіг позовної давності поновився 04.09.2025.
Позов позивач подав 25.08.2025, тобто до поновлення перебігу позовної давності.
Станом на 02 квітня 2020, коли строк продовжувався на період карантину, а надалі був зупинений з початком воєнного стану, строк позовної давності за вимогами за надані послуги з 12.03.2017 не сплив, тобто строк позовної давності не є пропущеним стосовно вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги, за період споживання, починаючи з 12.03.2017, оскільки цей строк продовжувався на період карантину, а надалі був зупинений з початком воєнного стану.
За наведених обставин заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення:
- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 27 620,18 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 168,57 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 4 032,00 грн;
- заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 22 137,32 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 977,64 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 3 492,61 грн;
- заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.04.2025 у розмірі 2 112,36 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 0,85 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 10,99 грн, разом - 61 552,52 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 006,25 грн.
Керуючись нормами ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»:
- заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 27 620,18 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 168,57 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 4 032,00 грн;
- заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 30.04.2025 у розмірі 22 137,32 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 977,64 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 3 492,61 грн;
- заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.04.2025 у розмірі 2 112,36 грн;
- 3% річних, нараховані на заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 0,85 грн;
- інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за платою за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 10,99 грн;.
- судовий збір у розмірі 3 006,25 грн, разом - 64 558,77 грн.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води, 3% річних та інфляційних втрат за період з 26.02.2019 по 10.04.2019 відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція», код ЄДРПОУ 37739041, місцезнаходження: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дата складення повного судового рішення 02.02.2026.

Суддя В.М. Маркєлова