КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2025 року
м. Київ
апеляційне провадження № 33/824/5149/2025
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,
при секретарі Мудрак Р. Р.
за участі ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Солом`янського районного суду міста Києва у складі судді Воронкіна О. А.
від 22 вересня 2025 року 
у справі №760/22471/25 Солом`янського районного суду міста Києва
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП 
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
На дану постанову, 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилається на неповноту судового розгляду, стверджує, що другий учасник ДТП рухався з перевищенням швидкості, перебував у стані сп`яніння та був позбавлений права керування, а сам скаржник завершував маневр і не порушував ПДР. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 413322 від 05.08.2025 слідує, що 05.08.2025 о 13 год 20 хв в м. Києві по вул. Митрополита Василя Липківського (Урицького) водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Сітроен С Зеро, д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті з вулицею Стадіонна, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Тойота Кемрі, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Визнаючи винним ОСОБА_1 суд першої інстанції встановивши, що водій при повороті ліворуч на регульованому перехресті не надав переваги в русі автомобілю, що рухався у зустрічному напрямку, виходив з її доведеності порушення п. 16.6 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Склад цього правопорушення є матеріальним, а об`єктивна сторона полягає у порушенні конкретного пункту ПДР, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням наслідків у вигляді пошкодження майна.
Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху України встановлено: «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.08.2025 водій ОСОБА_1 , здійснюючи поворот ліворуч з вул. Митрополита Василя Липківського на вул. Стадіонну, не переконався у безпеці маневру та не надав переваги автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , який мав перевагу в русі. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 413322 від 05.08.2025;
схемою місця ДТП від 05.08.2025, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення та характер механічних пошкоджень, що узгоджується з механізмом ДТП при повороті ліворуч;
письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , який зазначив, що рухався на дозвільний сигнал світлофора прямо і не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем, що раптово виїхав на його смугу руху.
Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження апелянта про відсутність його вини та перекладання відповідальності на іншого водія. Доводи щодо можливого перебування водія ОСОБА_2 у стані сп`яніння, відсутності у нього страхового поліса чи права керування не спростовують факту порушення ОСОБА_1 пункту 16.6 ПДР. Предметом розгляду цієї справи є дотримання ПДР саме водієм ОСОБА_1 . Вимога надати перевагу у русі зустрічному транспорту є безумовною при виконанні повороту ліворуч на регульованому перехресті, незалежно від адміністративно-правового статусу водія зустрічного автомобіля.
Щодо клопотання про витребування відеозаписів, яке було заявлено в апеляційній скарзі, суд зазначає наступне. Апелянтом не надано доказів неможливості самостійного отримання цих доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції. Надані копії адвокатських запитів складені з численними помилками та є неконкретними (зокрема, запит до ТОВ «Новус Україна» не містить навіть дати події, за яку запитується відео), що унеможливило отримання інформації. З огляду на це, а також враховуючи, що механізм ДТП є очевидним, підтверджується схемою та характером пошкоджень, суд розцінює клопотання про витребування відеозаписів на стадії апеляції, як намагання затягнути розгляд справи та уникнути адміністративної відповідальності.
Також суд бере до уваги, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, що зафіксовано у постанові суду. Зміна позиції особи в суді апеляційної інстанції без надання нових об`єктивних доказів свідчить про бажання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». У цій справі наявна сукупність узгоджених доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п. 16.6 ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність. Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова