621/1480/25
1-кп/621/98/26
В И Р О К
іменем України

05 лютого 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12025226310000036за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,раніше не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого офіційного документу - посвідчення водія, з метою його подальшого використання повторно за попередньою змовою групою осіб, шляхом надання анкетної інформації про свою особу у березні 2024 року, перебуваючи в м. Змієві Чугуївського району Харківської області, знайшов у всесвітній мережі "Інтернет" у додатку "Телеграм" сторінку з виготовлення та продажу посвідчень водія та передав невстановленій у ході досудового розслідування особі свої персональні данні, а саме: копію паспорта громадянина України на своє ім`я; фотозображення свого обличчя; зразок особистого підпису, для виготовлення підробленого документу - посвідчення водія.
В подальшому, сплативши грошові кошти у розмірі 20 000 грн 00 коп., отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 04.04.2024, з відкритою категорією "В" на власне ім`я ОСОБА_4 , яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_4 скористався можливістю у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

2.  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після отримання підробленого бланка посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 04.04.2024 ТСЦ 8041, дійсного до 04.04.2026, з відкритою категорією "В", на власне ім`я, та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом", почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане 04.04.2024 ТСЦ 8041, дійсне до 04.04.2026, з відкритою категорією "В", на ім`я " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.
26.03.2025 близько 18:30 години ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі "ВАЗ-2101", реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Лиманській в м. Змієві Чугуївського району Харківської області був зупинений співробітниками поліції згідно з пунктом 5 частини 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" для перевірки документів.
Під час перевірки документів ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції надав, чим використав, завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 04.04.2024 ТСЦ 8041, дійсного до 04.04.2026, з відкритою категорією "В", на власне ім`я, яке не відповідає аналогічним бланкам, які виготовляються ДП "Поліграфічний комбінат "Україна", що здійснює випуск відповідних бланків документів.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив використання завідомо підробленого документа.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у повному обсязі визнав та під час судового розгляду показав, що у березні 2024 року він замовив посвідчення водія на право керування транспортними засобами через застосунок "Telegram", за яке сплатив 20 000 гривень.
Підроблене посвідчення водія він надав працівникам поліції для перевірки 26.03.2025 у м. Змієві Чугуївського району Харківської області, де працівник поліції виявив сумніви щодо можливої підробки посвідчення та перевіривши його за базою МВС переконався, що він посвідчення не отримував.
У вчинених кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим:

- у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, і його дії суд кваліфікує за частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України;

- у використанні завідомо підробленого документа, і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином та кримінальним проступком;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення, а також сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 75), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 76); не одружений, не працює, знятий з військового обліку (а. п. 78), за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило (а. п. 77).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частини 3 статті 358, частини 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, враховуючи, що вчинені ним кримінальні правопорушення є нетяжким злочином та кримінальним проступком, обвинувачений уперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, сприяв кримінальному провадженню шляхом надання показань про обставини кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи документів № 4575/5478 від 21.04.2025 в розмірі 17 811 грн 36 коп (а. п. 79).

Застосований щодо речового доказу арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.03.2025 (а. п. 70-72), належить скасувати.

Відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ підлягає залишенню на зберігання в матеріалах кримінального провадження (а. п. 68, 69, 73).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати  ОСОБА_4 винуватим у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу Українита призначити йому покарання:

- за частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

- за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_4  покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити  ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на  ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили залишити у відношенні  ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою:  АДРЕСА_1 .

Стягнути з  ОСОБА_4  на користь Державного бюджету України 17 811 (сімнадцять тисяч вісімсот одинадцять) грн 36 коп. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта на проведення судово-технічної експертизи документів № 4575/5478 від 21.04.2025.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.03.2025 арешт тимчасового вилученого майна.

Речовий доказ - підроблене посвідчення водія на ім`я  ОСОБА_4 КВС № НОМЕР_3 , - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження. 

Головуючий:  ОСОБА_1