КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6900/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 
до відповідача: Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати Наказ від 11.06.2025 №171 командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_2 »;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДПРОУ - НОМЕР_3 ) провести додаткове службове розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 13.10.2025 року було залишено без руху позовну заяву. У встановлений судом строк представник позивача надав до суду докази сплати судового збору (а.с. 21).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі (а.с. 28).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 прийнято до розгляду змінені вимоги в наступній редакції, а саме:
1) Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_2 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_2 », відповідно до якого ОСОБА_2 вважається таким, що самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану.
2) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДПРОУ - НОМЕР_3 ) провести додаткове службове розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Разом з тим, зазначений військовослужбовець, відповідно до проведеного службового розслідування, вважається таким, що самовільно залишив вогневу позицію військової частини НОМЕР_2 зі зброєю 11 червня 2025 року.
Позивач не погоджується з тим, що її син самовільно залишив військову частину.
До теперішнього часу ОСОБА_1 всіма доступними способами продовжує пошук свого сина – ОСОБА_2 , та звертається до всіх можливих державних органів.
Проте ОСОБА_1 наголошує, що обмежена у деяких способах пошуку свого сина, оскільки відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 він вважається таким, що самовільно залишив місце служби.
Відповідач, заперечуючи проти позову, 19.12.2025 надав відзив на позов, вимоги якого не визнаються та вказується, що відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_2 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_3 », було проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли самовільному залишенню позиції військової частини кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 .
Відповідач провів службове розслідування та уточнив причини та умови, що сприяли правопорушенню, та встановив ступень вини посадових (службових) осіб.
Відповідач надіслав повідомлення про кримінальне правопорушення до головного управління Державного бюро розслідувань наявними засобами зв`язку разом із копіями матеріалів службового розслідування.
Далі відповідач отримав витяг з єдиного реєстру судових розслідувань. 
Відповідач вжив вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством України, у повному обсязі, з дотриманням принципів законності, добросовісності та належного виконання службових обов`язків.
Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків. 
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неїзастаном здоров`я і віком громадян України (завинятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 2232-XII, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу.
Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто команиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.
Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення…
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначені Порядком №608.
Відповідно до пункту 1 розділу I Порядку № 608, цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів). Службовим розслідуванням є комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Порядок проведення службового розслідування визначений у розділі III (пункти з 1 по 14).
Так, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншому військовослужбовцю. У разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) службове розслідування може бути доручено військовослужбовцю, який проходить військову службу на посаді сержантського (старшинського) складу. Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Пунктом 1 розділу ІV Порядку №608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
- дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
- виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
- розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
За змістом розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються, зокрема: неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.
У разі якщо ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Судом встановлено, що відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 06 жовтня 2025 року № 4494 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_2 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_3 », офіцером групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_2 лейтенантом ОСОБА_4 було проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли самовільному залишенню позиції військової частини кулеметником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_3 (а.с.43).
Матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення вогневої позиції військової частини НОМЕР_2 зі зброєю 11 червня 2025 року солдатом ОСОБА_3 , встановлено, що солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, діючих в умовах воєнного стану, 11 червня 2025 року самовільно залишив позиції під час виконання бойового завдання стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 на північних околицях населеного пункту АДРЕСА_3 . Вчинені правопорушення підтверджуються фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в розділі 3 акту службового розслідування. Правопорушення вчинено солдатом ОСОБА_3 під час виконання службових обов`язків. (а.с.37-41)
31.10.2025 року відповідач надіслав повідомлення про кримінальне правопорушення до головного управління Державного бюро розслідувань наявними засобами зв`язку разом із копіями матеріалів службового розслідування (а.с.55).
Згідно статей 1,2,3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України де зазначається, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до абзацу 4 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутам Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил Україна, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальні відповідальність згідно із законом.
Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідуванні, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності а визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Отже, наявні у справі докази спростовують доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу.
Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО