Справа № 465/563/26 
Провадження 2-о/465/143/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
26.01.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді: Величка О.В.,
з участю секретаря судових засідань: Венгринюк О.Р.,
заявника: ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката: Водопийко Х.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає заявник, його дружина та син дружини - ОСОБА_2 . Власником квартири є заявник.
На протязі останніх років ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно чоловіка своєї матері (вітчима) ОСОБА_1 та своєї матері ОСОБА_3 . Так, відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року у справі № 465/4437/25 було задоволено заяву ОСОБА_1 повністю та видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким заборонено останньому перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, незважаючи на вищевказане рішення, ОСОБА_2 продовжував приходити до місця спільного проживання та вчиняти домашнє насильство відносно заявника.
Так, відповідно до витягу з ЄДРДР за №12025142370000438 від 03.11.2025 року ОСОБА_2 , будучи 26.05.2025 року ознайомленим під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року у справі №465/4437/25 за заявою ОСОБА_4 , умисно 03.11.2025 року близько 06:00 год. прийшов та перебував у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , а саме у квартирі АДРЕСА_3 , чим порушив обмежувальний припис, постановлений рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року. Події надано правову кваліфікацію за ст.390-1 КК України, а кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом.
На даний час ОСОБА_2 продовжує приходити у п`яному вигляді та вчиняти протиправні дії відносно заявника та його дружини (своєї матері). Обставинами, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, є вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно свого вітчима та матері, що підтверджується рішенням суду про видачу обмежувального припису (численними протоколами, терміновими заборонними приписами та постановами суду, які описані у вищевказаному рішенні суду) та витягом з ЄРДР.
Відтак, заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвалою судді Франківського районного суду м Львова від 23.01.2026 року за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.
Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просять таку задовольнити. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що систематично є жертвою домашнього насильства з боку сина його дружини, останній зловживає алкоголем та поводиться зухвало і агресивно, перебуваючи в стані сп`яніння, постійно погрожує, внаслідок чого заявник завжди відчуває неспокій і тривогу за своє життя та здоров`я. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у встановленому порядку належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неприбуття до суду не інформував.
Відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Згідно з ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.
Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
За змістом п. п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника – це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).
При розгляді справи встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням суду встановлено, що дії ОСОБА_2 носять системний характер, за що він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Заявник з приводу поведінки ОСОБА_2 неодноразово звертався в органи поліції та на даний час має обгрунтовані підстави побоюватися за власну безпеку. 
Як вбачається із витягу з ЄРДР (номер кримінального провадження 12025142370000438 від 03.11.2025 року), ОСОБА_2 , будучи 26.05.2025 року ознайомленим під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року у справі № 465/4437/25 (провадження 2-0/465/229/25) за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про видачу обмежувального припису, згідно якого йому на строк 6 (шість) місяців визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно 03.11.2025 року близько 06:00 год. прийшов та перебував у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , а саме у квартиру АДРЕСА_3 , чим порушив обмежувальний припис, постановлений рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 року. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, а саме в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такий припис застосований судом.
За наведених обставин суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявника та його дружини (матері ОСОБА_2 ) психологічного або фізичного насильства є реальними, адже ОСОБА_2 порушує покладені на нього рішенням суду обов`язки, фактично ігнорує застосовані до нього обмеження, продовжує вчиняти протиправні дії відносно осіб, з якими проживає.
Зважаючи на оцінені в судовому засіданні докази, беручи до уваги позицію заявника, який на видачі обмежувального припису наполягає з метою усунення загроз його власній безпеці з боку ОСОБА_2 , який власником квартири АДРЕСА_3 не являється, водночас з`являється у вказане помешкання і перебуває в ньому з метою залякування вітчима та матері, суд вважає, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_2 встановлених заборон строком на 6 місяців.
Згідно правового висновку, сформульованого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19), обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних та кримінальних провадженнях.
Отже, у даному випадку з превентивною метою та для недопущення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника та його дружини суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис, встановивши для заінтересованої особи обмеження, які здатні гарантувати безпечні умови проживання для заявника ОСОБА_1 в помешканні, власником якого він є та в якому ОСОБА_2 допускає вчинення дій, які кваліфікуються як домашнє насильство та невиконання обмежувальних приписів.
Керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд –

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису – задоволити.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. 
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 05.02.2026 року. 

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.